EKMAN, KEMISK UNDERSÖKNING AF XULLABERGAE.TEN. 129 



utom ett spår kalk, litet af en annan i kali olöslig, med am- ' 

 moniak ur sin lösning fällbar, af oxalsyra ofällbar oxid, som i 

 anseende till dess ringa mängd ej kunde igenkännas. 



Ur det surgjorda och koncentrerade filtratet från svafvel- 

 ammonimnfällningen erhölls med ammoniak ytterligare 0.0150 

 lerjord, kalkfri, så godt som fullständigt löslig i kali. 



Den återstående lösningen fälldes ej af Åm-C. Efter am- 

 moniaksalternas afrykning och basernas förvandling till chlorider 

 genom upphettning med ren salmiak, vägde chloriderna 0.1870. 

 Derutur erhölls 0.5852 kaliumplatinachlorid; efter den öfver- 

 skjutande platinachloridens aflägsnande erhölls en liten fällning 

 med oxalsyrad ammoniak och salmiak, som glödgad gaf 0.0006 

 kalk; slutligen 0.0076 chlornatrium, som visade spår af talkjord. 

 Det bör anmärkas, att afseende härvid ej fastades på möjlig 

 närvaro af Lithion. 



Fältspatens sammansättning beräknas här af vara 



, eqvival.- eqvival.- 



procent. u . , ,... / 011 1 



1 vigt. lornallande. 



Kali 15.90 47.11 



natron 0.57 31. 



talk spår 



kalk 0.10 28. 



lerjord 18.12 51.5 ) 



o 0.98. 



jernoxid 0.12 80. ( 



kopparoxid spår 



titansyreartad, svårlöst återstod 1.11 



kiselsy ra (= förlust) 64.08 45. 3.96. 



100.00. 



Den titansyreartade, svårlösliga återstoden, som ej blifvit upp- 

 tagen i formlens beräkning, har påtagligen att eqvivalera kisel- 

 syra. 



II. Undersökning af det stenkolsartade ämnet. 



För' att erhålla detta i ett från mineralbeståndsdelar möj- 

 ligast fritt tillstånd, gick jag tillväga på följande sätt. Berg- 

 arten krossades försigtigt och siktades, tills allt var deladt i en 



