134 ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR, 1868. 



Analyserna utfördes genom förbränning med kornad koppar- 

 oxid och syrgas; fr am före kopparoxiden användes ett lager me- 

 tallisk koppar. 



1.0510 gramm af substansen 2 b) lemnade 4.9 CC qväfgas, 

 mätt vid 741 m.m. och + 19.8. 



Förbränningen utfördes på vanligt vis och med ett lager 

 kornad kopparoxid fr am fö re den metalliska kopparn. Som ma- 

 terial för kolsyreutvecklingen användes magnesit. Den funna 

 qväfvemängden är korrigerad för den gasmängd, som förut er- 

 hållits med qväfvefri substans, men under för öfrigt liknande 

 omständigheter; men då denna korrektion var större än önsk- 

 ligt, eller 5 CC, kan bestämningen blott betraktas som unge- 

 färlig. 



0.6706 gramm af substansen 2. a) gåfvo 0.0394 gr. svaf- 

 velsyrad baryt, efter substansens förbränning med svafvelsyrefri 

 soda och salpeter. 



Till följe af dessa tal beräknas kolämnet innehålla i vatten- 

 och askfritt tillstånd: 



3 2 a 2 b 2 a Medium. 



kol.. 88.68 88.79 — 88.74 



väte 5.35 5.56 — 5.46 



qväfve — — 0.67 — 0.67 



svafvel — — — 0.81 0.81 



syre — — — — 4.32 



100. 



Kolämnet innehöll dessutom en liten qvantitet chlor, hvilken 

 jag på grund af en sednare ungefärlig bestämning kan uppskatta 

 till 0.2 procent; den dervid använda substansen var behandlad 

 med ren utspädd salpetersyra i stället för saltsyra, och således 

 tillhörde chloren kolämnet ursprungligen. 



Angående svafvelhalten bör anmärkas, att den del deraf, 

 som vid förbränningen qvarstadnar i askan, är så obetydlig, att 





