136 ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR, 1868. 



beredning användes möjligast lindrig hetta, eftersom en inverkan 

 mellan de egentliga askbeståndsdelarne och de inblandade mineral- 

 partiklarne dervid är tänkbar; att någon märkbarare inverkan 

 af detta slag likväl icke eger rum,' framgår bland annat af askans 

 utseende under mikroskopet. 



0.1291 gramm af denna aska behandlades med vatten; den 

 klarnade lösningen afhälldes delvis och försattes med silfversalt, 

 hvarvid den befanns fri från chlor; silfret afskiljdes och filtratet 

 förenades med hufvudportionen, hvarefter allt afdunstades med 

 öfverskjutande saltsyra till torrhet och sedan utdrogs med salt- 

 syra och vatten; det olösta vägde 0.1128. 



Denna olösta portion, som före vägningen blott lindrigt 

 upphettades (filtret förbrändes nemligen särskildt), behandlades 

 med kalilösning i värma, för att utdraga kiselsyran, och vägde 

 efter denna behandling 0.1074. 



Ur saltsyrelösningen afskiljdes följande beståndsdelar: 



svafvelsyra, såsom svafvelsyrad baryt, 0.0033 gramm; sedan 

 barytöfverskottet aflägsnats med svafvelsyra, erhölls med 

 svafvelväte en liten gulröd fällning, rostad vägande 0.0002. 



jernoxid och lerjord med ammoniak, tillsammans 0.0043 gr.; de 

 bragtes sedan åter i lösning och lerjorden igenkändes sär- 

 skildt efter upplösning i kali; jernoxiden syntes till mängden 

 öfvervägande. 



kalk, 0.0010 gr., med oxalsyrad ammoniak. 



Resten vägdes, efter lösningens afdunstning m. m., såsom 

 svafvelsyrade salter; dessa vägde 0.0052. För blåsröret gåfvo de 

 blott natron-reaktion; en portion af deras vattenlösning gaf med 

 platinaehlorid en tydlig &afo'-fällning, en annan gaf tydlig reaktion 

 på talk. Beräknar man de 3 basernas mängd efter mediet af 

 deras eqvivalentvigter, så erhålles 0.0024 gr. 

 Askans sammansättning blir då 



Mineralfragmenter.... 88.11 % 



kiselsyra 4.43 » 



