EKMAN, KEMISK UNDERSÖKNING AF NULLABEUGARTEN. 149 



Elementar analys af huminiten. 



Vid inaskning i degel erhöll jag vid 2 försök med 0.2 — 0.3 

 gramm substans 11.18 och 11.17 % aska. Denna reagerade 

 starkt alkaliskt, men var det oaktadt ej af den beskaffenhet, 

 att jag behöfde fästa särskildt afseende på densamma vid kolets 

 och vätets bestämning. 



0.3812 gr. substans gåfvo, vid förbränning med kornad kop- 

 paroxid och syrgas samt förlagd metallisk koppar, 0.6057 kol- 

 syra och 0.1362 vatten, hvaraf beräknas 43.34 % kol och 1.44 

 % väte i substansen. En liten anledning till förlust af kol och 

 väte egde rum vid denna analys. 



0.2746 gr. gåfvo 0.4447 kolsyra och 0.1039 vatten, hvaraf 

 beräknas 44.17 % kol och 1.68 % väte. 



0.2801 gr. gåfvo, efter förbränning med 15 gr. soda och saU 

 peter i glasrör, 0.0145 gr. BaS; 15 gr. af saltblandningen föi 

 si? gaf 0.0063 BaS. 



0.2235 gr. gåfvo, efter förbränning med 14 gr. af nämnda 

 saltblandning, 0.0071 AgCl; 10 gr. af salterna för sig gåfvo 

 0.0U26 AgCl. 



Svafvel och chlor ingingo således i substansen till blott 0.4 

 % af hvardera. 



0.5107 gr. gåfvo, vid förbränning med kopparoxid, 1.4 CC 

 qväfgas vid 21° och 755 m.m., hvaraf beräknas på substansen 

 0.31 % qväfve; gasmängden är korrigerad för försöksfelet. 



Jag använde vid denna bestämning kolsyra, utvecklad pä 

 vata vägen af marmor och saltsyra. Ehuru jag medger, att 

 detta måste förefalla mindre rationelt, än att utveckla kolsyran 

 inuti sjelfva förbränningsröret af något af de dertill brukliga 

 ämnena, anser jag dock, att man på detta sätt kan erhålla lika 

 noggranna resultater som på det vanliga, oberäknadt en och 

 annan fördel, hvaribland den af ett kortare förbränningsrör 



</•*. af K. Vet.-Akad. Förh. Arg. 25. N:o 2. 6 



