208 ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR, 18 68. 



(den blekgröna färgen o. s. v.) fullkomligt öfverensstämmande 

 med Horrsjöbergets cyanit, uppträder dock mineralet här ytterst 

 sparsamt. 



Analysen gaf: 







0. 





SiO 2 



38.82 



20.70 



2.38 



AIO 3 



FeO 3 



MO 



58.93 



1.40 



1.37 



25.48J 

 0A0) 



3.00 



100.52. 



Utan afseende på den något för höga kiselsyrehalten, som 

 naturligen förklaras af svårigheten att erhålla fullt qvartsfritt 

 material för undersökningen, kan häraf härledas den allmänna 

 formeln Äl Si för cyaniten, som alltså bland Westanå-silica- 

 terna kan sägas intaga ungefär samma plats, som Berliniten 

 bland phosphaterna. 



Bland öfriga lerjordssalter är 9) Pyrophylliten den för lo- 

 kalen ojemförligt vigtigaste. Då detta länge kända mineral re- 

 dan varit föremål för grundliga undersökningar, har jag ansett 

 en upprepad analys fullkomligt öfverflödig. Före den senast 

 anställda grufbrytningen, såsom sprickfyllnad i den anstående 

 malmen, lätt nog tillgänglig i större qvantiteter, träffas numera 

 äfven pyrophylliten särdeles sparsamt. 



10) Westanit: Äl 2 Si 3 + H. 



Vanligen i stråliga kristalliniska partier, någongång i väl 

 utbildade prismatiska kristaller inbäddade i pyrophyllit. Fär- 

 gen tegelröd. Hårdhet omkr. 2.5 (skares lätt med knif). För 

 blåsrör sväller ut och blir hvit, men smälter ej. Löses trögt i 

 fosforsalt under svag jernreaktion. Angripes ej af syror. 



Analys (1 med kolsyradt alkali, 2 med fluorvätesyra): 



SiO 2 42.91 (42.53^) " 



PO 5 ) i i.ir 



A10 3 V 5L92 /51.14 



