258 ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR, 1868. 



finnas, för småfoglarna så farliga roffogel, under en stor del af 

 sommaren ej alls skulle bry sig om foglar. Ett bo hittades 

 uti en al, ocli båda makarna uppflögo derifrån vid mitt nal- 

 kaude; högt skriande kringflögo de mig så nära, att hannen 

 kunde fällas. Boet innehöll 2 orufvade, lika stora ägg, som 

 voro 40 mm. långa och 33 mm. tjocka; det ena hade smutsig 

 rostgul bottenfärg med bruna, det andra var blekt roströdt med 

 rödbruna fläckar, som merändels lupo i hvarandra. Ett annat 

 bo, som jag den 2' Juni 1847 fann i en ek vid Ottenby, var 

 byggdt af större och mindre qvistar, invändigt' fodradt med 

 hvita lafvar, grön mossa och grässtrån; det innehöll blott 1 ägg. 



Fal c o vesper tin us, Linn. Ehuru jag ej anträffade denna i fria 

 naturen, såg jag dock deraf i samlingarna 5 expl., som voro 

 skjutna i Sverige, nemligen en tvåårig och en ung hona i Up- 

 sala Museum, • 2 ungfogiar i Lunds, den ena af dem skjuten 

 den 11 September 1864 vid Lund. Det 5:e exempl., en nä- 

 stan fullt utbildad hona i andra året, fanns i Hr C. Möllers 

 samling på Wedelsbäck. Den var skjuten i Skåne den 9 Maj 

 1866, och då hon var ledsagad af sin make, trodde Hr Möl- 

 ler, att de ämnat häcka der. Hannen var mycket skygg och 

 försvann snart från trakten. 



Ealco tinnuculus, Linn. Tornfalken träffades nästan öfverallt 

 och roade ofta med sitt bekanta flaxande öfver någon sork el- 

 ler gräshoppa. Denna rof-fogel förtjenar mera än någon an- 

 nan att lemnas i fred, då den skada han gör säkert är högst 

 obetydlig. I de bon jag hade tillfälle att se, var äggens antal 

 5 till 6. 



Aquila neevia, Brisson & Blasius. Under mitt vistande hos Hr 

 Grefve Beck-Friis på Börringe berättades mig, att skogs-upp- . 

 syningsmannen Fogelberg för några år sedan hade "för uf" 

 skjutit en skrikörn, som hade uppehållit sig derstädes i den 

 höga bokskogen; man sade att den sedan blifvit skänkt till 

 Museum i Malmö. - På min derom gjorda framställning förkla- 

 rade Grefve Beck-Friis sig ej ha något emot att jag, med 

 Intendentens vid Malmö Museum tillåtelse, finge medföra örnen 

 till Stockholm för att uppsättas i Riks-Museum. 



Yid mitt sista besök i Malmö hade jag ej allenast glädjen 

 att emottaga, genom Hr Lektor Eurenii välvilliga tillmötes- 

 gående, ofvannämnda örn, utan^ äfven att ytterligare få se ett I 

 exemplar af samma art, som blifvit ^skjuten i närheten af Malmö. 

 Enligt Hr Lektor Eurenii uppgift skjöts örnen vid Börringe 

 den 30 Augusti 1862. Det var en gammal fogel, stadd i rugg- 

 ning; de nya fjädrarna voro mörkbruna, de äldre, hvaraf de 

 flesta funnos bland vingarnas småtäckare, gråbruna, urblekta 

 och afnötta. Då det vid åtskiljandet af denna art från den 

 närstående Aquila clanga Pallas är af vigt, så får jag här upp-' 

 gifva de hufvudsakligaste dimensionerna: Vingen från leden 507 

 mm., stjerten 230 mm., tarsen 98 mm., hufvudet med näbben 



