MEVBS, BIDRAG TILL SVERIGES ORNITHOLOGI. 261 



Ehuru det af anförda skäl blir en nödvändighet, att ute- 

 sluta Aq. clanga, Pall. ur vår fauna, torde jag för jemförel- 

 sens skull här böra meddela dimensionerna af deu ofvannämnda 

 gamla honan från Sarepta vid Wolga: Vingen 552 mm., stjer- 

 ten 270 mm., tarsen 102 mm., hufvudet med näbben 113 mm., 

 mellantån 51 + 28 mm., baktån 29 + 35 mm., från mun viken 

 till näbbspetsen 69 mm., näbben från pannan 55 mm., vax- 

 luiden 20 mm., de aflånga näsborrarnas höjd 10 mm., bredd 5 

 mm., näbbens höjd vid roten 29 mm., munvinklarnes afstånd 

 53 mm. 



De vigtigaste kännemärken hvarigenom Aq. clanga skiljer 

 sig från Aq. neevia och Aq. uaevia — fusca äro: att tarsen är 

 kortare än hufvudet med näbben, baktån med nageln kortare 

 än gapet, och att näsborrarna äro mycket stora och aflånga. 



Skrikörnen torde väl ej oftare förekomma i södra Sverige, 

 men säkert blir han någon gång förvexlad med ormvråken. 



Pandion haliaétus, Linn. Sägs vid Ekolsund, på Oland och 

 i Skåne. 



Milvüs regalis, Briss. Vid Ekolsund sågs en glada cl. 12 Maj; 

 mera allmän var den vid Trelleborg, Skanörsljung och Börringe. 

 På sistnämnda ställe voro ungarna den 20 Juni flygfärdiga. 



Buteo vulgaris, Eaji. Den 11 Maj hittades uti en hög gran 

 ' vid Ekolsund ett bo af ormvråken, som innehöll 2 rufvade 'ägg. 

 En årsunge, som skjöts vid Stockholm den 25 Sept., hade i 

 kräfven och magen 5 Sorex vulgaris, 9 stora larver af Sphinx 

 elpenor, 2 af Sph. ocellata, 2 Locust. verruc. samt 5 till 6 

 mindre gräshoppor. 



Peru is apivorus, Linn. Träffades här och der i Skåne. Det är 

 bekant att Bihöksäggen i allmänhet äro starkt färgade, men Hr 

 C. Möller erhöll en kull, bestående af 3 ägg, tagna den 8 

 Juni vid Ronneholm, hvilka voro nästan hvita. Det ena, 50 

 ram. långt och 42 mm. tjockt, hade blott några mörkbruna 

 krokiga streck och prickar, det andra, 53 mm. långt och 43 

 mm. fjockt, flera större smutsbruna fläckar vid den tjocka än- 

 dan. Honan till dessa ägg lär äfven varit nästan hvit. 



Circus rerugin os us, LlNN. Vid Hjelstaviken träffades den 20 

 Maj 18GG tvenne par af denna för kärr- och vattenfoglar samt 

 vattensorkål farliga roffogel. Ett par hade långt uti sjön, bland 

 förra årets rör, på en liten upphöjning byggt ett bo af rör och 

 säf samt invändigt fodrat det med fint gräs. Det var platt 

 och hade en aflång form, 9A- tum långt och 1\ tum bredt, samt 

 innehöll 3 orufvade blåaktigt hvita ägg, det minsta 47 mm. 

 långt och 40 mm. tjockt, det största 49 — 39 mm. Atta dagar 

 Benare hade samma par byggt ett nytt bo och värpt 2 ägg, 

 vid hvilka Hr G. Engblhaut fångade såväl hanne som hona i 

 en trampsax. Båda dessa tycktes vara i andra eller tredje året 

 ock deras drägt liknade till färgen ännu ungfogelns om hösten. 

 Tre dunungar togos den 25 Juni 1860 vid Råstasjön nära 



