274 ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR, 1S68. 



vid Börringe uti ett gammalt träd, hvilket af storkarna lär blif- 

 vit begagnadt öfver hundra år; det innehöll d. 19 Juni 4 nä- 

 stan fullväxta ungar. Derigenom att hvarje år nya byggnads- 

 materialier blifvit pålagda, hade detta bo uppnått en ansenlig 

 höjd. 



Ciconia nigra, Linn. Skall, enligt Hr C. Möllers uppgift, häcka 

 i trakten af Kingsjön. 



Ardea cinerea, Linn. Vid Skabersjö i Skåne träffades d. 19 Juni 

 en mindre hägerkoloni i mycket höga bokar, och en gammal 

 hanne sköts. På Böckebergs slätt fanns ett större antal bon, 

 af hvilka 7—8 nedhöggos. Ett af dessa, som hemtogs. var 

 bygdt af större och mindre qvistar, väl, men ganska glest ihop- 

 fogade: En horizontal gren var skickligt begagnad för att ge 

 boet en liten utbyggnad, på hvilken foglarna kunde stå på utkik. 

 Boet var platt, diametern 62 cm. och hela höjden blott 30 

 cm. Af 10 ungar, som skjötos, voro de flesta fullt flygfärdiga. 

 Då hägrarna göra stor skada på fisk i närliggande sjöar, är 

 deras förföljande ganska förlåtligt. På sådana ställen, der de 

 mycket förföljas, öfverge de sitt sällskapliga lif och anlägga 

 sina bon mera spridda. 



ISTumenius arquata, Linn. Spofveir anträffade jag vid Alvesta 

 och Börseryd i Småland, men talrikast vid Ottenby. Den 2 

 Juni togs vid sistnämnda ställe en nykläckt hanne. Längden 

 var 180 mm., näbben 22 mm., tarsen 40 mm., mellantån 32 

 mm. Näbben blysvart, underkäken ljusare, benen blygråa. Du- 

 nets färg var ofvan rostgrå med svarta teckningar, inunder hvit- 

 grå. Från näbbroten gick ett streck öfver pannan, utvidgade 

 sig på hjessan till en stor fläck, afsmalnade i nacken och drog 

 sig ner längs bakhalsen; nederst blef det åter bredt och delade 

 sig åt skuldrorna i tvenne armar; på ryggens midt började en 

 ny fläck, hvilken åter delade sig i 2 armar och sträckte sig till 

 stjertdunet. Dessutom funnos tydliga fläckar på vingarna, låret 

 och sidorna. På hjessans midt syntes blott antydning till en 

 ljus fläck, hvilken hos N. phaeopus är betydligt större. Den 

 27 Juli skjöts en ung fullfjädrad hona, hvilken till färgen gan- 

 ska mycket liknade de gamla, men näbben var blott 88 mm. 

 och tarsen 80 mm. lång. 



^Numenius phaeopus, Linn. Träffades såväl på vårflyttningen 

 som i slutet af Juli vid Ottenby i flockar af 10 — 30 stycken. 



Limosa melanura, Leisler. Under namn af Eåvitta var fogeln 

 känd öfver nästan hela Öland, och häckade der i flera kärr el- 

 ler myrar. Jag använde mycken tid att på lämpliga ställen, 

 der de gamla ifrigt kringflögo mig, uppsöka ungarna i dun- 

 drägten, men lyckades blott hitta en nykläckt unge, som var 

 så skämd, att den ej kunde konserveras. Längden, utom stjert- 

 dunet, var 130 mm., näbben 20 mm., tarsen 37 mm., mellan- 

 tån 40 mm. Dunets färg var rostgul med svarta teckningar; 



