MEVES, BIDRAG TILL SVERIGES ORNITHOLOGI. 285 



äfven lätt genom den afrundade stjerten, Ii vilken hos följande 

 art är tillspetsad. 



Cygnus o lov, Linn. För inhemtande af närmare kännedom om 

 den stora svankolonien på Iljelstaviken, gjorde jag flere korta 

 utflykter dit, nemligen första gången d. 20 Maj 1866. Sjön 

 hade då ej länge varit isfri, och ntom större partier af förra 

 arets rör, uti hvilka eti mängd vattenfoglar fnnno skydd, fanns 

 ingen vegetation på sjön. Omkring 120 till 150 st. svanor 

 tycktes uppehålla sig der; stundom kunde jag på en gång se 

 5'0 stysken. Omkring 12 bon kittades, som h vardera innehöll 

 3" till 9 ägg. Boen voro anlagda på tufvor eller bland" rör 

 och ofta så löst fastade, att de genom det höga vattenståndet 

 upplyftades och af den då rådande N.O. stormen drefvos bort 

 och förstördes. Ett antal ägg, som vid något sådant tillfälle 

 fallit i sjön, lyckades det att upptaga från sjöbotten. Boen 

 voro för öfrigt mycket stora och vanligt så fast byggda af säf 

 och rör, att man kunde stå på dem; sällan fanns några få dun 

 deruti. Enligt Skogvaktaren Petterssons uppgift börja sva- 

 norna bygga så snart isen tillåter det, och framföra byggmate- 

 rialier till boet på det sätt, att de skjuta dem med bröstet 

 framför sig och kasta sedan med näbben det ena stycket efter 

 det andra upp till boet, hvarvid deras länga hals kommer dem 

 särdeles väl till pass. — Några svanor infinna sig vid sjön ofta 

 redan i början af Mars, men om ingen vak då visar sig, dra- 

 ger han sig åter tillbaka. Med begärlighet förtär han på våren 

 den mjuka, hvita delen af Scirpus lacustris och Typha, hvilka 

 växter han upprycker; senare på sommaren tyckes han förtära 

 Lemna-arterna; men de exemplar, som voro skjutna i Oktober, 

 hade hela matstrupen fylld med de egendomligt luktande Chara- 

 artema. 



En S — 12 dagar gammal duminge, tagen cl. 1 Juli, var 

 omkring 22 tum lång; näbben 37 mm., tarsen 37 mm., mellan- 

 tän 48 mm.; öfversidan var brungrå; undersidan hvit; iris brun. 

 Matstrupen innehöll blott Lemua. 



Äggen voro från 118 — 75 mm. till 122 — 17 mm ; till 

 färgen vcTro de gröngräa, öfverdragna med en kalkaktig hinna. 

 De svanägg från sjön Täkern, hvilka jag haft tillfälle att se, 

 tillhörde denna art och ej sångsvanen. 



Vid Börringe-sjön träffades blott ett par, hvars ägg hade 

 blifvit förstörda. De lära ha häckat der i flere år, men aldrig 

 tillätit något annat par att bosätta sig der. 



An -er cinereus, Mey. Af grågåsen sågos stora flockar hålla sig 

 vid Schäfferi-ängen i slutet af Juli. , 



Anser minutus, Naum. Af dverggåsen sköt Jägmästaren STENIUS 

 pä Oland for fh-re år sedan en ung i höstdrägt. 



Då Prof. BLASIÜ8 i "Nachträge zu Naumanns Nat. d. Vö- 

 gel Deutschlands" förnekar, att denna fogel utgör en särskild 



