MEVES, BIDRAG TILL SVERIGES ORNITHOLOGI. 



287 



Anser albifrons, Bechst. Till jeraförelse vill jag här anföra nå- 

 gra dimensioner af en gammal hanne och en gammal och en 

 ung hona, alla skjutna på Mörkö i Oktober 1832. 



Vo 





Näbbens 



Tarsen. 



Mellantån 



med 



nageln. 



Vingen. 



Stjerten. 





längd. höjd. : bredd. 



1 



1 



2 



3 



mm. 



9 



ung ? 



mm. mm. 

 48 ; 26 

 46 25 

 42 24 



mm. 

 26 

 24 

 26 



mm. 

 63 

 62 

 60 



mm. 

 64+11 

 60+11 

 60+ 9 



mm. 

 423 

 418 

 406 



mm. | 



123 

 103 



Agg af denna art, från Ost-finmarken, voro kort ovala, 

 svutsigt hvita, ifrån 76 — 57 mm. och 82 — 56 mm. till 85 — 59 

 mm. i längd och tjocklek. 



Anser torquatus, Frisch. Under mitt vistande i Carlskrona d. 

 6 Juni funnos ännu nvskjutna exemplar på torget. De kallas 

 der Tafflaka. 



Aggen från Spetsbergen likna mycket dem af Anser minu- 

 tus och äro ifrån 70 — 45 mm, 72 — 48 mm. och 73 — 49 mm. 

 till 76 — 48 mm. 



Anas tadoma, Linn. Den 21 Maj träffades vid östra stranden, 

 1^ mil norr om Borgholm ett bo med 6 ägg i en gammal bak- 

 ugn. Vid Ottenby voro grafänderna d. 28 Maj mycket all- 

 männa, och flögo, isynnerhet tidigt på morgonen, parvis eller 

 i mindre flockar öfver lunden, der de i gamla ekar och i räf- 

 kulor hade sina bon. Deras flygt var ytterst lätt, och derunder 

 läto de ofta höra sitt kacklande och pipande läte. En nyss 

 skjuten hanne med sin klart kasminröda näbb, sina blekröda 

 ben och präktigt färgade fjädrar, torde svårligen i skönhet öf- 

 verträffas af någon annan inhemsk andart, och erbjuder en obe- 

 skrifligt vacker anblick. 



I slutet af Juli uppehöllo sig på samma ställe skaror af 

 3 — 400 stycken längs hafskanten, och det lyckades att skjuta 

 14 till 15 stycken. Alla voro nu mer eller mindre i ruggning, 

 och äfven näbbens färg hade undergått en betydlig förändring. 

 Jag öfvertygade mig snart, att äfven Grafanden anlägger en'sär- 

 skild sommar dr äg t. Då jag ingenstädes har sett någon sådan 

 omnämnd, sä får jag här ineddela beskrifningen defå: En hanne, 

 skjuten d. 19 Juli, hade näbben och knölen mönje- eller tegel- 

 röda, den sednare mycket mindre än om våren; benen blekröda ; 

 liuiVudets och halsens gröna fjädrar voro mattare till färgen och 

 en tredjedel kortare än om våren; i det brunröda bältet öfver 

 skuldrorna och pä bröstsidorna voro fjädrarna försedda med 

 svart kant och i spetsen med hvitt bräm, de öfra voro vattradc 

 med 4 — 5 rader punkter; ner ät bröstet biel' färgen allt mör- 

 kare och sammansmälte med det svartbruna bandet längs bu- 



