295 



Öfversigt af Kongl. Vetenskaps-Akademiens Förhandlingar, 1868. j\ t :o 3. 



Fortegnelse över Stödene och Drönene, som ledsagede 



det store Jordskjselv paa den dansk vestindiske 0e 



S:t Thomas den 18:de November 1867. 



Af Raupach. 



[Meddeladt den 11 Mars 1868.] 



Den 18:de November var en deilig klar Dag, med vestindisk 

 blaae Himmel. Vinden var Ost til Nord men kun svag. Havet 

 var roligt naesten som Havblik. Solen var meget varm, Ther- 

 mometret 24 Grader Reaumur i Skyggen. Der var Intet der 

 i mindste Maade bebudede nogen Natur-Revolution af nogen 

 Slags, da paa engang, kl. 2| eftermiddag, hörtes et staerkt Drön, 

 som öieblikkelig fulgtes af en raßdsom Jordrystelse, som syntes 

 at komme fra Syd lidt Vest, og gik Nord lidt 0st. Jorden 

 bugnede under Födderne och Drönerne vare vedholdende og 

 starke under hele Rystningen, som varede efter min Beregning 

 omtrent H Minut. Det var som Jorden var sammensat af lutter 

 Smaabölger, saa at, naar man tog et Skridt frem, mödtes Foden 

 som af höiere Jord, og tog man nödsaget Foden tilbage var det 

 som den mödtes af höiere Jord bagved. At staae stille var 

 umuligt, man var som paa et Skibsdsek i en urolig kortbölget 

 Sö. Daglyset blev paa engang dunkelt som under en Solfor- 

 mörkelse; Solen, skjöndt varm, syntes som om den ei havde Kraft. 

 Atmosphären var som om det var et begyndende Tusmörke ved 

 Solnedgång. Denne forunderlige Lysning eller rettere Mangel i 

 Dagslyset holdt ved hele Eftermiddagen og hele moste Dag. 

 Flere Dage efter syntes der endog at vasre en lille Rest af det 

 tilbage; det var som om Solen ikke kunde gjöre sin fulde 

 brående- og Lys-kraft gjaddt-nde. Efter at det förste Stöd var 



