EDLUND, OM DEN ELEKTR. GNISTANS ELEKTROM. KRAFT. 331 



alla dessa fall beror till väsendtlig del på afståndet mellan ku- 

 lorna f och g. Motståndet i rheostaten m äfvensom i h bör 

 derföre tagas så stort, att gnistbildning äger rum mellan ku- 

 lorna f och g, äfven om afståndet emellan dem är något större 

 3. Det ansågs äfven vara af intresse att försöka, om den 

 galvaniska gnistströmmen förmådde åstadkomma kemiska sön- 

 deidelningar. För detta ändamål borttogos ledningarne till gal- 

 vanometern och i stället för rheostattråden h insattes en vol- 

 tameter mellan i och k. Voltametern innehöll som vanligt en 

 blandning af svafvelsyra och vatten. Men några ojäfaktiga och 

 säkra bevis pä vattnets sönderdelning erhöllos icke. Derefter 

 gjordes samma försök med en stapel af några Bunsens elemen- 

 ter, sedan i ledningen så stort motstånd blifvit insatt, att ut- 

 slaget på galvanometern var ungefär lika stort som det, som 

 åstadkoms af den galvaniska gnistströmmen. Men med denna 

 ström erhölls icke heller något säkert bevis på vattnets sön- 

 derdelning. Strömmarne voro således i båda fallen för svaga 

 för att åstadkomma tydliga, uppstigande gasblåsor. Den gas, 

 som ästadkommes af en så svag ström, är till qvantiteten icke 

 större, än att den dels qvarhålles af platinaskifvorna, dels ab- 

 sorberas af vätskan. Derpå försöktes, om den galvaniska gnist- 

 strömmen var tillräckligt stark för att åstadkomma polarisa- 

 tion på platinaskifvor. För detia ändamål fylldes en glaslåda 

 med svafvelsyrehaltigt vatten, och i denna nedsattes två pla- 

 tinableck, af hvilka det ena förbands med i och det andra med 

 k. Under det elektroforskifvan vreds omkring, voro lednings- 

 trådarne till galvanometern skiljda från i och k, men kunde 

 med tiilhjelp af en kommutator förbindas med dessa punkter, 

 >a snart upphemtaren a genom en messingsstaf sattes i ledande 

 förbindelse med upphemtaren b, och följaktligen all tillströmning 

 af elektricitet till polarisationskärlet upphörde. Om man nu 

 hit urladdningsströmmeD under en viss bestämd tid genoms 

 polarisationskärlet, under det att kulorna g och / voro så långt 

 aflägsnade frän hvarandra, att ingen gnistbildning emellan dem 

 ägde rum, sa erhölls alltid en svag polarisationsström, då gal- 



