NORDENSKIÖLD, OM VATTNETS FÖRMÅGA ATT UPPLÖSA SALTER. 349 





4. Klorsyradt Kali 



KCL 



>g. *S = 



— 1,47*5 



"6 +1,7834(4) -0,5555 (4) 2 



Temp. 





Beräkn. 



Iakttagna. 



0,0 





0,033 



0,033 G. L. 



13,32 





0,056 



0,056 » 



15,37 





0,060 



0,061 



24,43 





0,084 



0.084 » 



35,02 





0,120 



0,120 » 



49,08 





0,190 



0,184 . » 



74,89 





0,397 



0,351 » 



104,78 





0,602 



; 602 » 



5. Svafvelsyradt Kali K S. 

 Log. S = -1,1061 +0,8117 (4) -0,3245 (4) '. 



Temp. Beräkn. Iakttagna. 



0,0 0,078 0,078!) N. 



15,65 0,103 0,103 » 



28.1 0,125 0,128 » 

 47,0 0,160 0,160 » 



70.2 0,201 0,203 » 

 98,0 0,239 0,239 » 



6. Kromsyradt Kali K Cr. 2 ) 

 Log. 8 = -0,2219 +0,1741 (^) -0,0445 (j^) 2 . 



Temp. Beräkn. Iakttagna. 



0,0 0,600 0,615 L. 



10,0 0,624 0,621 » 



') Den lösta saltmängden är vid denna värmegrad högst vexlande, så att jag 

 förgäfves sökt erhålla något konstant tal. Ofvan anförda tal utgör derföre 

 _ett medeltal af flera bestämniugar, varierande emellan 0,073 och 0,079. En 

 med svafvelsyradt kali mättad lösning fryser vid — 1,9°, men har stor be- 

 nägenhet såväl att öfverkylas som att bilda öfvermättade lösningar, och en 

 noggrann undersökning skulle sannolikt visa, att kalisaltet nära lösningens 

 fryspunkt visar likartade oregelmessigheter i afseende på dess löslighets- 

 förhållanden som svafvelsyrade natronet vid en temperatur emellan 20 och 40 c . 



2 ) Hr Axlvasd anger (Compt. Rend. 59. s. 500), att kromsyrade kalits, svaf- 

 velsyrade kalits och klorammoniets lösningskurvor skulle åtgöras af räta 



