400 ÖFVEUSIGT AF K. VETENSK AKAD. FÖRHANDLINGAR, 1868. 



sisk fluorförening; men da det i alla fall, såsom nedanstå- 

 ende undersökning visar, utgör ett egendomligt mineralspecies, 

 tar jag för detsamma föreslå namnet Hamartit, af grekiska or- 

 det ccuaQzco = begå ett misstag, dermed häntydande på den 

 oriktiga uppfattning, som länge varit rådande, rörande ämnets 

 sammansättning. 



Hamartiten bildar små vaxgula, fettglänsande, emellan kri- 

 staller af Allanit inbäddade körtlar, hvilka ofta på ytan be- 

 gränsas af jemna och speglande ytor. Dessa utgöras, såsom 

 redan HlSlNGER anmärkte, dock icke af verkliga kristallytor, 

 utan hafva uppkommit genom intryck af de allanitkristaller, 

 emellan hvilka ämnet är inbäddadt. Mineralet visar dock tem- 

 ligen tydliga genomgångar, af hvilka trenne ligga i samma zon 

 och en är vinkelrät emot dem. Förmodligen är hamartiten der- 

 före rhombisk och genomgångarne parallela med op, cop och 

 oopoo . Egentliga vigten = 4,93. Hårdheten = 4. 



För blåsrör afger mineralet endast spår till vatten a ), blir 

 först svartaktigt, sedan hvitgult, sprickigt och ogenomskinligt, 

 men smälter ej. Angripes ej märkbart af soda. Löses lång- 

 samt af borax och fosforsalt till en såsom varm rödbrun, som 

 afsvalnad ofärgad perla. Ger för sig i glasrör föga reaktion på 

 fluor, men deremot angripes glaset starkt, om mineralet i ett 

 profrör sammansmältes med surt svafvelsyradt kali. Utvecklar 

 föga kolsyra med syror, men löses äfven efter glödgning lätt 

 af svafvelsyra, under ymnigt afgifvande af fluorvätegas. 



Såsom ofvanföre nämndes, antog Hisinger, att glödgnings- 

 förlusten bestod af vatten och något fluorväte, men den utgöres 

 i sjelfva verket nästan uteslutande af kolsyra. Om den gamla 

 analysen rättas i enlighet dermed och om nödig rättelse an- 

 bringas för ceroxidens reduktion till oxidul, så blir överens- 

 stämmelsen med de af mig erhållna talen nästan fullständig. 



Vid min analys bestämdes kolsyran volumetriskt genom 

 gasens upptagning öfver på ytan fuktadt qvicksilfver och derpå 



l ) Detta mot den af Hisinger antagna sammansättningen stridande blåsrörs- 

 förhållande bemärktes redan af Berzelius 



