430 ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR, 1868. 



Emellertid torde hvad vi ega att tillgå ') dock vara någor- 

 lunda tillräckligt, för att bekräfta det hufvudsakliga af livad vi 

 önskat framställa, och att visa 'den stora öfverensstämmelsen ut 

 utvecklingen af epistroplieus hos olika däggdjur. 



För framställningar af ifrågavarande art har det varit nöd 

 vändigt, att något utvidga terminologien. Vi hafva dervid sträf- 

 vat, att göra den lika användbar för mennisko- som för djur 

 anatomien, och nödgas redan här förklara, hvad som för det föl 

 jande är nödigt, äfvensom att kasta en hastig blick på utveck- 

 lingen af däggdjurens vertebrer i allmänhet. 



Om man afräknar den förbeningspunkt, som stundom upp- 

 kommer i det brosk, hvilket ligger på processus spinosus, upp 

 komma kotorna i allmänhet hos däggdjuren genom sammanväx- 

 ning af fem benstycken: en basaldel, två lateraldelar oc 

 två epiphyser. Af dessa ligger den ena, hufvudepiphy- 

 sen, på den yta af corpus, som är riktad mot hufvudet, hvilker 

 yta vi kalla hufvudyta; den andra kallas caudalepiphys, 

 hvilken ligger på c au dalytan, eller den yta, som är riktad 

 mot svansspetsen. 



Hos det fullvuxna djuret åtskiljas på kotorna i allmänhet 

 corpus och arcits, och man har allmänt antagit kotorna upp- 

 komma af trenne stycken, deraf ett var corpus, och att arcus 

 uppkom af tvenne sidodelar. 



Hos fostret och det unga djuret är dock förhållandet helt 

 annorlunda. Nedre delen af lateraldelarna utvecklar sig nemli- 

 gen tidigt, och deraf uppkommer en stor del af den yttre-öfre 

 delen af kotans corpus hos det fullvuxna djuret, och arcus bil- 

 das af den återstående yttre och öfre delen af samma lateral- 

 delar. Corpus vertebrarum hos det fullvuxna djuret har sålunda 

 icke endast uppkommit från ett förbeningsställe, utan från alla 

 de tre nämnda delarna och dertill af båda epiphyserna. 



') Högst lärorika föremål hafva vi erhållit genom uppgräfning af kadaver, som 

 legat i jorden ^ — 3 år. Vid gräfningen i Kungsträdgården har en utmärkt 

 samling af skelettdelar tillvaratagits. 



