436 ÖFVERSIGT AP K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR, 1868. 



Felis lynx L. Hos äldre individer intet spår efter sam- 

 manväxningen af epistrophei basaldel och processus odontoideus. 

 Hos nära fullvuxna individer med suturerna i allmänhet slutna 

 synes på epistrophei medullaryta en svag fördjupning, gående på 

 tvären och af ryggmärgshålets halfva bredd; den är rectangulär 

 och har i midten en mycket svag tvärgående fåra. På visceral- 

 ytan visar sig fältet liksom på lejonet, men främre vinkeln 

 är hos loen rät, och, begränsningen isynnerhet vid denna yt- 

 terst svag. 



Felis catus L. Nyfödd full gängen unge. Suturerna 

 öppna; processus odontoideus kort, kompletteras af brosk; inga 

 epiphyser förbenade. 



9 3 mån. gammal. Epistrophei alla suturer slutna med 

 undantag af caudalsuturen. Suturerna emellan corpus epistrophei 

 och processus odontoideus förete på medullarytan en tvär-oval 

 grop med något öfverskjutande ränder, till bredden lika med 

 l — I fl f största bredden hos kotans foramen medulläre. På vi- 

 sceralytan finnes ett rhombiskt plan, mer än dubbelt så bredt 

 som långt och omkring 3 gånger så bredt som gropen på me- 

 dullarytan, under hvilken det är beläget, midt emellan spetsen 

 af processus odontoideus och kotans bakre rand. 



Intet spår efter sutura cephalica processus odontoidei. 



o 71 vid 1 års ålder företer ytterst svaga spår efter ifrå- 

 gavarande suturer. 



Ursus arctos L. Hos en ung individ, med epistrophei alla 

 suturer utom caudalsuturen slutna, finnes på medullarytan något 

 bakom kotans midt, från spetsen af processus odontoideus räk- 

 nadt, ett rectangulärt fält, tydligt begränsadt af fåror; dess bredd 

 är lika med \ af största bredden af foramen medulläre och 

 längden är lika med fältets halfva bredd. Något framom midten 

 af fältet finnes en transversel fåra något djupare än de fåror, 

 som begränsa fältet. På kotans visceralyta finnes under det 

 nämnda planet en djup, transversel, framåt convex grop, dubbelt 

 så bred som fältet på medullarytan, och oregelbundet halfmån- 

 formig, med upphöjda, ojemna kanter, hvilka i midten närma \ 



