460 ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR, 186 8. 



ningen af den vertikala cocontråden till axel, samt bestode af 

 ett eletriciteten ledande ämne, så kunde den elektroskopiska 

 verkan mellan denna kropp och, instrumentets fasta delar icke 

 åstadkomma någon vridning omkring den nämnda axeln. Om 

 elektricitet af det ena eller andra slaget finnes samlad på något 

 ställe, pä t. ex. den med guttapercha beklädda ledningstråden. 

 så .åstadkommer denna en sönderdelning af elektriciteten i den 

 nämnda kroppen, den motsatta elektriciteten samlas i den punkt, 

 som ligger närmast intill den fasta attraktionspunkten och den 

 andra elektriciteten stötes längst bort. Men är nu kroppen be- 

 gränsad af en yta af det nämnda slaget, så är det lätt att inse, 

 att sammanbindningslinierna mellan den fasta verkningspunkten 

 och de två motsvarande punkterna på den rörliga kroppen, 

 bägge komma att gå igenom rotationsaxeln, och derföre kan icke 

 någon rotation uppstå. Det enda, som kan ske, är att systemet 

 dragés något åt sidan, så att rotationsaxeln icke blir vertikal; 

 men äfven deraf kan ingen rotation uppkomma, förutsatt att 

 systemets tyngdpunkt ligger i dess axel. Men emedan en plan- 

 spegel erfordras för afiäsningen, kan man icke gifva den nämn- 

 da formen åt det rörliga systemet. Jag har derföre sökt att 

 uppnå målet på följande sätt: 



Den glasspegel, som förut begagnades, utbyttes mot en rand 

 planpolerad spegel af silfver, hvars diameter var 30 millimeter. 

 Meningen härmed var att få bort det' oledande glaset. Ofvanför 

 och nedom denna spegel och i omedelbar beröring med den- 

 samma fastades en horisontel cirkelrund skifva af tunn metall. 

 Båda skifvorna hade samma storlek, nemligen 50 millimeter i 

 diameter, och systemets rotationsaxel, då det var upphängdt på 

 cocontråden, gick genom bådas medelpunkter. Magnetnålen in- 

 fälldes i en cirkelrund kopparskifva, så att nålens och skifvans 

 öfra sidor lågo i samma plan, och deras medelpunkter samman- 

 föllo. För att få fullständig ledning mellan skifvan och nålen 

 sammanlöddes de med slaglod. Denna skifva sammanskrufva- 

 des nu i sin medelpunkt med rotationsaxeln, så att den 

 blef horisontel. Fig. 1. åskådliggör närmare denna anordning; 



