462 ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR, 1868. 



iialvanometertråden var förbunden med den ena af elektrofor- 

 maschinens upphemtare och trådens andra ända var fri och iso- 

 lerad, så att galvanonietertråden blef mättad med elektricitet, 

 under det att maschinen var i gång, visade sig dock en betydlig 

 förändring i jemnvigtsläget. Denna förändring försvann likväl 

 ögonblickligen, så snart en af galvanometertrådarne försågs med 

 en afledare till jorden. Dessa pröfningsförsök gjordes, dels då 

 den metallskifva, i hvilken magnetnålen var infälld, var fast- 

 skrufvad på rotationsaxeln, dels ock då denna metallskifva var 

 borttagen och en annan lika stor rund metallskifva utan magnet 

 var fastskrufvad på axeln i dess ställe, i hvilket sednare fall 

 systemet erhöll sitt jemnvigtsläge genom bifilarupphängning på 

 två cocontrådar. Då försöken i båda fallen gåfvo samma re- 

 sultat, så måste orsaken till förändringarne i jemnvigtsläget, då 

 sådana för mycket starka urladdningar visade sig, vara af elektro- 

 skopisk natur. Om de två runda skifvorna c och d borttogos, 

 så visade försöken, att förändringarne i jemnvigtsläget blefvo 

 betydligt större; dessa skifvor gjorde således påräknad nytta. 

 Att, galvanometern med den nya anordningen af de rörliga de- 

 larne icke var okänslig för mycket starka urladdningar, härleder 

 sig sannolikt deraf, att det rörliga, på cocontråden upphängda, 

 systemet dragés på sned af den elektriska attraktionen, så att 

 rotationsaxeln icke kommer att hänga fullt vertikalt. Om i detta 

 fall icke allting är väl och noggrant centreradt, så att tyngd- 

 punkten kommer att ligga i rotationsaxeln, hvilket är mycket 

 svårt, om icke omöjligt att åstadkomma, så måste tydligen en 

 vridning eller förändring i jemnvigtsläget uppstå. Emedan de 

 elektroskopiska fenomenen under vissa förhållanden så mycket 

 kunna likna de magnetiska, att en förvexling emellan dem torde 

 vara möjlig, bör man, innan en galvanometer begagnas för verk- 

 liga mätningar, genom borttagande af magneten och insättande 

 af en annan ledande, omagnetisk kropp af samma form och 

 storlek som denna samt det rörliga systemets bifilarupphäng- 

 ning öfvertyga sig om, att elektroskopiska verkningar under för- 

 handen varande omständigheter icke uppträda. 



