EDLUND, OM ( ELEKTRISKA INDUKTIONSSTKÖMMAR. 467 



Medium af de första och de sista försöken blir 50,0 och af 

 de mellersta 28,1. Induktionsströmmarne i rullen R hade således 

 förminskat magnetnålens utslag med 21,9 skaldelar. Af dessa 

 induktionsströmmar gar den ena i motsatt riktning mot och den 

 andra i lika riktning med den elektriska urladdningsströmmen. 

 De förra må kallas A och de sednare B. Strömmarne A gingo 

 således vid dessa försök lättare genom gnistan mellan f och g 

 än strömmarne B. Gnistan verkade följaktligen härvid såsom 

 en elektrisk ventil. 



Försök 2. Detta försök anställdes för att utröna induktions- 

 strömmarnes inverkan på utslaget, då R var insatt emellan g 

 och e. Urladdningsströmmen genomgick således nu i? i motsatt 

 riktning mot förut. 



Då ingen rulle var insatt i ledningen, erhöllos följande utslag: 



40,5 

 42,0 

 Medium 41,3. 

 R insattes mellan g och e, hvarvid erhölls: 



27,8 

 27,8 

 Medium 27,8. 

 Sedan R blifvit borttagen, erhölls åter: 



40,3 

 41,3 

 Medium 40,8. 

 Således äfven i detta fall förminskades utslaget af induktions- 

 strömmarne. Det är lätt att finna, att det nu var strömmarne 

 B, som med största lätthet passerade genom gnistan mellan f 

 och g. Genom insättning af R i ledningarne, blef motståndet 

 litet förstoradt. För att öfvertyga mig om, att detta icke kunde 

 vara orsaken till förminskningen i magnetnålens utslag, gjordes 

 några försök, vid hvilka motståndet i rheostaten, då R var in- 

 satt, förminskades sä mycket, att det totala motståndet blef litet 

 Öfvers. af K. Vet.-Akad. Förh. Arg. 25. N:o 10. 2 



