OLSSON, ZOOLOGISK RESA I BOHUSLÄN. 479 



anförvandter. Djuret är långsträckt som en annulat, temligen 

 trindt, med en smalare cylindrisk hals uch stor munöppning i dess 

 främre ända. Kroppens ena sida har ända från halsens början 

 till bakre ändan en upphöjd, jemnbred, nästan rännformig skifva, 

 som är försedd med talrika upphöjda tvärlister, så att härigenom 

 bildas en lång rad af rectangulära, breda men korta rum. Hvad 

 som dessutom ger djuret ett serdeles prydligt utseende är den 

 omständigheten, att alla tvärlisterna äro rent carminröda, men 

 djuret i öfrigt hvitt, med undantag af ett rödt band längs hvar- 

 dera sidan af kroppen. Af inre organer visade sig endast de 

 ännu synliga äggen, som alldeles likna dem hos en Distoma; 

 uterus tyckes utmynna framtill vid halsens bas. Djuret visade 

 i den tjockflytande gallan föga liflighet, blott halsen var mera 

 rörlig. Den omtalade skif\an såg jag det ej använda, dock torde 

 dess organisation tydligt nog utvisa hennes ändamål som sugorgan. 

 Framåt slutar hon rundad, bakåt, der hon bekläder äfven sjelfva 

 ändan, mera tillspetsad. Djuret böjer sig så, att sugskifvan 

 kommer att ligga på den convexa ytan, men halsen böjer sig i 

 motsatt riktning. 



Vidare har jag att här omnämna fyndet af tre slags ekto- 

 parasitiska platyelminther från Plagiostomer, nemligen två från 

 ryggen af Raja Batis, en från huden af Acanthias vulgaris, 

 alla förut obeskrifna. De båda förstnämnda fann jag redan i fjol 

 under mitt vistande på Storeggen, men sparsamt, och då de 

 derjemte i sprit mycket förändrade sig, kunde jag af dem ej 

 lemna någon beskrifning. Det är icke långt ifrån, att jag nu 

 nödgas säga detsamma, oaktadt jag åtminstone af den ena arten 

 funnit rikligt material. Ombord a fiskefartyget var det nemli- 

 gen omöjligt att begagna mikroskop, och en vanlig loupe var, 

 oaktadt all använd möda, otillräcklig för ett noggrannare utrö- 

 nande af dessa djurs anatomi; älven gjorde jag upprepade men 

 misslyckade försök att förvara djuret lefvande, vare sig in situ 

 på ett afklippt stycke hud eller i vatten, tills vi åter hunno land. 

 I vatten upplöstes de snart, fastsittande pa huden och omgifna 

 af dess slem bibehöllo de visserligen sin form och visade äfven 



