10 L. HOLMSTRÖM, OVARTÄRA BILDNINGAR VID KLÅGERUP I SKÅNE. 



fär 1500 tid., genomflytes af tväniie tillflöden till Sege-a. Läg- 

 sta punkten ligger ungefär 25 fot öfver liafvet och de högsta 

 backarne i nejden uppgå till 200 fots höjd. Ingenstädes visar 

 sig fast berg i dagen. Men att det underliggande tillhör krit- 

 formationen, i likhet med andra trakter vester om Romeleklint, 

 är väl högst sannolikt och antydes äfven af den massa krit- och 

 flint-stycken, som förekomma i de lösa jordlagren. 



De här uppträdande bildningarne kunna, såsom vanligt, in- 

 delas i oskiktade och skiktade. 



A. öskiktade bildningar. 



Dessa äro hufvudsakligen en undre blå och en öfre gul 

 kros stens-lera samt några mera underordnade bildningar. 



Den blå kross-stensleran uppträder sällan i dagen, utan är 

 merendels betäckt af andra aflagringar. Hufvudmassan utgöres 

 dels af fint lerslam, dels af fin sand. Häri ligga inbäddade 

 stenar och grus af en mängd olika bergarter, hvaribland sibi- 

 riska kalkstenar och skifferfragmenter äro ganska allmänna. 

 Denna kross-stenslera synes hafva stor mäktighet. Vid Klåge- 

 rups ladugård har jag borrat till 32 fots djup utan att finna 

 dess botten. Vissa lager af denna lera äro mycket sandhaltiga 

 och i så fall vattenförande samt gifva upphof till starka käll- 

 språng. Möjligt är dock, att flera af de i denna trakt tal- 

 rikt förekommande källorna hafva sitt ursprung från någon sjelf- 

 ständig sandbildning under kross-stensleran. Så synes förhål- 

 landet vara i trakten af Brågarp emellan Lund och Klågerup, 

 der man i nästan hvarje bondgård förstått skaffa sig spring- 

 brunnar genom att borra till tillräckligt (ända till 120 fots) 

 djup. Efter uppgift på stället borrar man oafbrutet i "'grusig 

 blålera" (blå kross-stenslera?) och påträffar först ett mindre 

 gruslager, som visserligen gifver vatten, men ej springkälla, 

 samt derefter ett annat, från hvilket ögonblickligen en rik vat- 

 tenstråle uppspringer. Omedelbart ofvanpå detta vattenförande 

 gruslager ligger en s. k. "stenhäll", som är mvcket svår att 



