34 STUXBERG, OM MUNDELARNES BYGNAÜ HOS LITHOBIUS FORFICATUS. 



Ofverläppens yttre yta är, med undantag af de tvenne nyss 

 nämda vid sidorna om den ingående bugten belägna pariga bor- 

 sten, aldeles fri från liknande epidermoidalbildningar; den inre 

 åt munhålan vända är deremot rikligen försedd med sådana. 

 På den nedre, mycket tunna ocli genomskinliga delen af öfver- 

 läppen, som är belägen nedanför det starkare ehitiniserade par- 

 tiet, fortlöper på den inåt, mot munhålan vända ytan och pä 

 hvardera sidan om midtelbugten en rad af mycket fina, genom- 

 skinliga, mot den fria ändan tjockare, från basen qvastlikt de- 

 lade och mot munhålan riktade borst, större i samma mån de 

 ligga närmare midtelbugten. Hvarje af dessa borstrader, i den ( 

 midtelbugten motvända ändan starkt, i den frånvända knapt 

 märkbart S-formigt böjda, slutar ungefär vid midten af hvarje 

 öfverläppens halfdel, der den utlöper i sjelfva kanten. 



2. Mandiblerna (Mandibular), med hänsyn till deras arti- 

 kulation, deras rörelse och musklernas insertion fundamentalt 

 motsatta insekternas, deremot fullt motsvarande krustaceernas — 

 från flertalet af hvilka de likväl, i fullkomlig öfverehsstämmelse 

 med insekterna, väsentligen skilja sig genom de,n fullkomliga 

 frånvaron af palp 7 ) 8 ) — , utgöras af en gångled, cardo, och en stam, 

 stipes. Framtill bär stamdelen fyra stora, grofva, starkt chi- 

 tiniserade tänder, dentes incisores, af hvilka den tredje och fjerde 

 bära vid roten hvardera tvenne mindre tänder, bitänder, en inre 

 och en yttre; den första och andra bära hvardera oftast blott 

 en mindre yttre, men stundom har äfven den andra en dylik 

 inre, ehuru föga tydlig. Hvad tändernas storleksförhållande an- 

 ' går, så tilltager detta inifrån utåt, och af bitänderna är alltid 

 hos en och samma primärtand den yttre större än den inre, 

 men en efterföljande — inifrån utåt räknad t — - primärtands 

 inre bitand är städse mindre än den nästföregåendes yttre. 

 Slutligen ligga ej tvenne intill hvarandra gränsande bitänder i 

 samma plan, utan de äro så stälda, att en efterföljande pri- 

 märtands främre bitand är belägen snedt utanför den nästföre- 

 gående primärtandens bitand, med hvilken den således icke 



