ÖPVEESIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1873, N:0 1. 35 



omedelbart sammanhänger, utan medelbart genom sjelfva (den 

 senare) primärtanden. 



Nedanför och bakom, skenbart i samma plan som dessa 

 dentes ineisores, förekommer en serie, föga böjd, af långa till 

 en del årlika, vid basen tätt intill hvarandra slutna borst. 

 Denna borstserie, hvars längd är ungefär lika med bredden af 

 den fjerde dens incisor, skjuter med sin främre (inre) ända 

 snedt ofvanom nämde tand, så att nära hälften af dess längd 

 kommer att ligga vid sidan af densamma. Af dessa borst, 

 hvilkas antal hos fullt utvecklade individ upgår till 17 å 18, 

 stundom något derutöfver, äro de yttersta, d. v. s. de längst 

 bakåt belägna, hvilka äga den största längden, i den fria än- 

 dan spetsigt utlöpande, transverselt platt-ryckta, i den munnen 

 frånvända randen rundade, i den åtvända svagt utbugtade (så 

 att en tvär genomskärning af dem erbjuder en halfmånformig 

 figur) och i sin öfre tredjedel i den inåtvända randen sågtan- 

 dade eller krenulerade. De öfriga borsten i serien, vanligen 

 mera chitiniserade och ogenomskinliga än de förra, men lik- 

 som dessa icke dikotomiskt eller på annat sätt förgrenade, sakna 

 merendels sågtänder, äro oftast mindre starkt årformade, van- 

 ligen trindade och i den fria ändan tvärt afrundade. 



På yttre sidan om och något innanför denna rad af ogre- 

 nade borst begynner en andra tvärrad af borst, hvilken, paral- 

 lelt löpande med dentes ineisores, kan följas ända ut mot man- 

 dibelns i munhålan inskjutande hörn. Men dessa borst, hvil- 

 kas längd aldrig upnår en sådan storlek, att de, då man be- 

 traktar mandibeln från den yttre, munnen frånvända sidan, 

 kunna skönjas, utan sällan sträcka sig upp i jemnhöjd med de 

 ingående vinklarne mellan dentes ineisores, aldrig derutöfver — 

 och hvilkas inbördes längd för öfrigt är sådan, att de längst in 

 belägna borsten äro försvinnande små, knapt urskiljbara vid 

 300 gångers förstoring — äro icke som de af föregående rad 

 enkla, utan från basen allt intill spetsen enkelt greniga, af ett 

 qvastliknande utseende, med sidogrenarne ytterst korta och fina. 

 Alla borsten äro vid basen ytterst tätt närmade intill hvarandra. 



