ÖFVJäRSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 18 73, N:0 1. 37 



4. Andra maxillparets appendikulära delar, som af New- 

 port 3 ), Walckenaer 5 ) och C. L. Koch oriktigt erhållit be-. 

 «amningen tunga och ansetts homologt motsvara likanämda or- 

 gan hos insekter med bitande mundelar, utgöras af ett par tätt 

 bredvid hvarandra liggande, endast genom en svag springa från 

 hvarandra skilda, ej genom någon slags hinna förenade, framtill 

 rundadt spetsvinkligt utlöpande trekantiga skifvor; de äro vid 

 basen med den för begge maxillparen gemensamma stamdelen 

 eller grundskifvan så innerligt förenade, att den sutur, som an- 

 ger den ursprungliga skilnaden mellan dem såsom appendices 

 och grundskifvan, liksom hos en del Geophilida? 9 ), är nästan 

 utplånad, oftast föga märkbar. I sin främre tillspetsade hälft, 

 likaledes på undre sidan, bära dessa bihang samma slags gre- 

 niga borst som första maxillparets andra led; derjemte före- 

 komma äfven några enkla, odelade, temligen långa borst, in- 

 strödda bland de greniga. 



5. Bakom de tvenne i ett och samma plan sammanvuxna 

 maxillparéns basalia följer en mycket bred och smal, ej genom 

 någon tvärsutur tudelad, men i midten svagt chitiniserad och 

 genom en ganska bred, föga djupt ingående bugt utmärkt plåt, 

 hvilken upbär ett par halfmånformigt krökta, treledade bihang 

 och är dessas, det första käkfotparets grundskifva. Hvardera 

 bihangets längd är något större än grundskifvans bredd. Den 

 första leden i bihanget, starkt krökt, 2 1 /, gånger längre än bred, 

 är ofvan och under hårlös, men i yttre och inre randen försedd 

 med några enkla, odelade borst,, i den senare vanligen till ett 

 antal af 8 å 10; den andra leden, som med den förres bredd 

 förenar blott hälften af dess längd, är med hänsyn till borstens 

 disposition och form den första temligen lik. Ej så den tredje: 

 denne, från undre sidan sedd aflångt oval, i yttre ändan afsmal- 

 nande och i spetsen tvärt afhuggen, är på hela sin undre yta 

 väpnad med långa och starka, något böjda, odelade borst, tal- 

 rikare i främre ändan än i den bakre, stundom färre på yttre 

 än på inre sidan; på den öfre, munnen motvända sidan är den 

 framtill och inåt något' konkaverad, på hela den konkaverade 



