38 STUXBERG, OM MUNDELARNES BYGNAD HOS LITHOB1US FORFICATUS* 



ytan tätt besatt med långa borst, af samma egendomliga qvast- 

 likt greniga utseende som de på maxillbihangens spets. — I sin 

 främre ända upbär tredje leden en svagt inåt böjd, stark och 

 föga tillspetsad klo, ungefär tre gånger kortare än den kloväp- 

 nade ledens längd, än 3- än 5-klufven, d. v. s. i förra fallet 

 med tvenne starka, nedom midten utgående sidohakar, knapt 

 märkbart inåt böjda och af klons halfva längd, i det senare 

 fallet jemte dessa utrustad med tvenne mindre dylika när- 

 mare basen. 



6. Näst efter, under och bakom det första käkfotparet 

 följer det stora parti, hvilket hos samtlige Chilopoderna afslu- 

 taf serien af tuggverktyg och som för öfrigt vid rofvets gri- 

 pande, qvarhållande och dödande spelar en så vigtig roll. Det 

 är det andra paret käkfötter (Pedes maxillares secundi paris). 

 Basaldelen (= Labium Newport = Unterlippe C. Koch, Ludw. 

 Koch — Hjelpläpp Palmberg, v. Porath) utgöres af tvenne 

 genom en tvärsutur skilda hälfter, hvika äro att betrakta såsom 

 ett par sammanvuxna höfter (coxas), baktill från sidan hastigt, 

 framtill mera långsamt afsmalnande, oftast i främre-yttre kan- 

 ten konkaverade, slutligen i framranden tvärhuggna, i midten 

 skilda genom en temligen djupt ingående bugt. Hvardera af 

 dessa halfvor är i framranden försedd med 5 a 6 väl skilda, 

 starka och grofva, i hög grad chitiniserade, svarta tänder af 

 ungefär samma längd som bredd; bakom dessa finnas på undre 

 sidan några odelade borst. 



Underifrån sedt snedt fästadt vid coxalpartiets sidodel, be- 

 läget i samma plan som detta, sträcker sig framåt och inåt det 

 fyrledade bihanget, tarsen. Hans första led, i sitt naturliga läge 

 parallel med coxalpartiets längdaxel, i längd motsvarande unge- 

 fär dettas och med en hälften så stor bredd, är nästan trind, 

 underifrån föga plattryckt; dess ytterkant är i längdriktningen 

 halfmånformigt rundad, konvex, den inre nästan rät. Andra 

 och tredje lederna, i bredd föga obetydligare än den närmast 

 föregående, äro ytterst korta, deras hoplagda längd går knapt 

 upp mot hälften af deras respektive bredd. Den fjerde och 



