ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 187 3, N:0 1. 39 



sista leden, längst baktill försedd med några odelade borst, 

 på inre sidan vid basen med en märkbar ansvällning, från vid- 

 gad bas långsamt afsmalnande, ej synnerligen starkt inåt ocli 

 bakåt krökt, i spetsen rundad, intager i livilande läge en vin- 

 kelrät ställning mot kroppens längdaxel, är således parallel med, 

 men har någongång sin spets tillbakaslagen mot coxalpartiets 

 framåt riktade, afliuggna, tandade del. 



Vid gränsen mellan det andra käkfotparets tredje och fjerde 

 led, i riktningen af denna senares längdaxel, med en längd mot- 

 svarig 2 / 3 af samma leds bredd vid basen och 8 a 10 gånger 

 öfverstigande sin egen bredd, ligger, inbäddad i bindväf, en gift- 

 körtel, frän hvilkeh en stor och rymlig kanal, nära fjerde ledens 

 o fre, åt munhålan vända, och yttre sida, nästan parallel med 

 denna, leder ut till spetsen, der han mynnar ut på yttre sidan 1 ). 



7. Det återstår att här, i samband med framställningen 

 af mun delarnes bygnacl, omnämna ett organ, genom sitt afskilda 

 läge oftast förbisedt, men, som mig synes, af ganska intressant 

 betydelse. Tidigast och sedan länge känd hos vissa insektord- 

 ningar, bland luftandande arthropoder tydligast utpräglad hos 

 Neuroptera och Orthoptera, hos en del Coleoptera (Lamellicor- 

 nia) mera rudimentär, hos andra åter (Histri, Staphylini, Cicin- 

 delae) slutligen nästan atrofierad, förekommer äfven hos Chilo- 

 poderna, sannolikt utan något undantag, nedom ingången till 



1 ) Om giftkanalens förekomst eller frånvaro samt läget af giftkörteln halVa me- 

 ningarne varit delade. De Geer 1 ) har först riktigt beskrifvit förekomsten 

 och läget af detta organ hos Scolopendra. Sedermera har Treviranus -) 

 framstält den oriktiga åsigten, att giftkanalen sträcker sig genom tarsens 

 alla fyra leder, således att sjelfva körteln har sitt läge i första leden — en 

 upgift, som sedermera insmugit sig i flera zoologiska handböcker. C. L. 

 Koch 4 ) hade samma upfattning som De Geer. Ludwig- Koch 6 ) slutligen 

 har, hos Lithobiidae, oaktadt uprepade sorgfälliga försök, ej lyckats finna 

 hvarken giftkanalen eller giftkörteln. Med anledning af så stridiga upgif- 

 ter må jag här göra den anmärkningen, att hvarhelst jag sökt giftkörteln 

 med sin utförsgång. hos Scolopendridse, Lithobiidse, Scutigerje, Geophilidae, 

 har jag alltid, efter förutgången lämplig behandling af preparatet, t. ex. med 

 glycerin, gelatin-glycerin eller Farrants Medium, funnit dem och deras läge 

 har ständigt varit detsamma: giftkörteln vid fjerde ledens bas (eller sträc- 

 kande sig något in i den tredje), giftkanalen vid samma leds yttre, öfre 

 sida, mynnande något bakom ledens spets, på dess yttre sida. 



