ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 18 73, N:0 1. 49 



t. ex. på den antarktiska kontinentens lågland. Första vilkoret 

 för ett sådant tillstånd var naturligtvis, att snögränsen ej varit 

 högre än hafsytan uti de isbetäckta länderna. Charpentier 

 utvecklade härmed öfverensstämmande idéer uti en skrift, *) i 

 hvilken , han sökte tillämpa glacialteorien på norra Europa och 

 bringa densamma i öfverensstämmelse med slipningsfenomenen, 

 flyttblocken och åsarne derstades. Han börjar, i likhet med 

 Agassiz, istiden med en stor naturrevolution och antager ett 

 så kallt klimat, att den under vintern fallna snön ej kunde 

 fullständigt smälta under sommaren söder om den 60:de bredd- 

 graden. Norr om 70:de breddgraden förblef snön oförändrad 

 såsom fond, emellan den 70:de och 60:de förvandlades den till 

 is. Detta stora istäcke, som icke heller hänfördes till bestämda 

 fjelltrakter såsom behållare för den snö, från hvilken isen här- 

 stammade, skulle sedan hafva åstadkommit friktionsfenomenet, 

 aflagrat moräner (== åsarne) samt efterlemnat blocken, för så 

 vidt deras transport ej skett genom flytande ismassor. Char- 

 pentier saknade liksom Venetz och Agassiz på egna iakt- 

 tagelser grundad kännedom om de erratiska fenomenen uti nor- 

 den, hvilket i viss mån torde förklara de öfverdrifter och 

 misstag, hvartill han i likhet med Agassiz gjorde sig skyldig. 

 Charpentier bestrider bestämdt, att isens rörelse är beroende 

 af höjdförhållandena. Detta förklaras deraf, att han och Agassiz 

 antogo, att isens rörelser förorsakades af dess utvidgning genom 

 det genomsipprande snövattnets frysande. Oriktigheten af detta 

 antagande bevisades af J. D. Forbes, 2 ) som kom till det re- 

 sultat, att en jökel är en plastisk massa, hvilken rör sig efter 

 samma lagar som en flod. Agassiz' och Charpentiers åsigter 

 omfattades visserligen af många naturforskare, men bekämpades 

 ifrigt af andra, såsom L. v. Buch, Berzelius m. fl., hvilka 



*) J. de Charpentier: Sur 1'application de 1'hypothése de M. Venetz aux 

 phénoménes erratiques du nord. Bibi. univ. de Geneve. Nouvelle Serie 

 Torne XXXIX. 1842. 



2 ) Travels in the Alps. 1843. 



Öfvers. af K. Vet.-Åhad. Förh. Arg. 30. N:o 1. 4 



