70 F. W. C. ARESCUOUG, OM TRAPA NA TANS L. 



andra sidan dess nästan fullständiga försvinnande från norra 

 Europa ej derigenom kunna förklaras. Ty just i dessa trakter 

 måste nyssnämnde orsaker, med undantag af medeltemperaturens 

 sjunkande, hafva utöfvat ett vida mindre inflytande än i södra 

 Europa, ja flera af dem förefinnas alldeles icke derstädes. Ty 

 der finnes såväl i Sverige som Danmark, i jemförelse med det 

 mellersta och södra Europa, rikedom på sjöar och vattendrag, 

 så att någon brist på lämpliga växtställen svårligen kan hafva 

 uppstått derstädes. Ej heller har man sig bekant, att frukterna 

 af denna växt, åtminstone under den historiska tiden, utgjort 

 något födoämne för befolkningen i dessa länder, Också är de- 

 ras användbarhet i detta afseende alldeles obekant för folket i 

 den trakt af Skåne, der denna växt ännu lefver. Ej heller är 

 det antagligt, att fiske med not bedrifvits med större eftertryck 

 i våra vattendrag, än i dem, som finnas i mellersta och södra 

 Europa, hvarest i följd af den tätare befolkningen det är sanno- 

 likt, att man tillochmed mera än hos oss sökt tillgodogöra sig 

 de näringsmedel, som förefunnits i vattendragen. 



I följd af alla dessa omständigheter anser jag, att de nu 

 anförda orsakerna till ifrågavarande växtarts partiella försvin- 

 nande, med undantag af de klimatiska förändringarne, utöfvat 

 ett verksammare inflytande i södra och mellersta Europa än i 

 det norra. Men å andra sidan är det ett obestridligt faktum, 

 att Trapa notans L. mera allmänt försvunnit inom sistnämde 

 område af vår verldsdel är inom det förra. Derföre synes det 

 mig ej Osannolikt, att förändringar i de yttre lifsvilkoren i främ- 

 sta rummet förorsakat ifrågavarande växts försvinnande i norra 

 Europa, men att dess utdöende inom vissa områden af meller- 

 sta Europa föranledts af öfriga, här ofvan omnämnda orsaker. 

 Visserligen har Steenstrup (anf. st.) uttalat den förmodan,, 

 att Trapa hatans L. varit odlad af en tidigare befolkning och 

 derigenom förd utom sitt naturliga växtområde, men att, sedan 

 odlingen af densamma upphört och den sålunda beröfvats men- 

 niskans skydd, den återigen småningom försvunnit från de trak- 

 ter, som ej ligga inom detta område. Men älven mot detta 



