16 GYLDÉN, OM LACAILLE's STJERNKATALOG. 



0<55 m 31',25 



31,37 

 31,00 

 31,00 

 31,12 

 31, 00 



Denna serie antyder visserligen på tillvaron af individuella fel 



eller något annat på samma sätt verkande, dock icke nog tydligt 



att man skulle anse sådana vara konstaterade. Andra serier 



lemna dessutom än mera obestämda resultat, såsom t. ex. 



1749 Aug. 7. 7 Aquarii. 

 231 m 2 s ,87 

 2,87 

 3,12 

 2,62 

 2,87 

 3,00 

 2,75 



För att komma till visshet om tillvaron af sådana fel, bör väl 



komplexen af alla observationer undersökas efter det att refrak- 



tionens inflytande, så godt sig göra låter, medelst räkning blifvit 



bortskaffadt. 



Andamålet med den föregående framställningen har hufvud- 

 sakligen varit den att visa, huruledes Baily's jemförelse med 

 Bradley, om densamma betraktas utan kritik, leder till en 

 oriktig uppfattning om betydelsen och värdet af Lacailles ob- 

 servationer, men att dessa, för att leda till resultat, som mot- 

 svara den omsorg, hvarmed desamma synas hafva blifvit anställda, 

 böra underkastas en ny reduktion. 



Ännu har ingenting blifvit nämndt om Lacailles deklina- 

 tioner, men häröfver är äfven i sjelfva verket mindre att säga. 

 Afvikelserna från Bradley äro, såsom Baily's jemförelse ut- 

 visar, väsentligen mindre och leda äfven till ett sannolikt fel 

 för ett deklinationsresultat, som bättre harmonierar *ned obser- 

 vationernas inre öfverensstämmelse. Emellertid lider det intet 

 tvifvel att ej äfven här en ny reduktion skall leda till bättre 

 resultat, än de hitintills bekanta. Lacaille använde nämnligen 

 en helt och hållet på empirisk grund upprättad refraktionstabell, 



