38 SCHEüTZ, BIDRAG TILL KÄNNEDOMEN OM SLÄGTET ROSA. 



uppåt tillsammans; hos Caninse i egentlig mening äro foderbladen 

 nedböjda och affallande såsom hos vissa Tomentosse t. ex. R. 

 Friesii och hallandica. Hos andra Tomentosa? äro foderbladen 

 utstående och temligen länge qvarsittande på njuponen, såsom 

 hos R. rubiginosa oeh inodora. Bland arter af Tomentosae, som 

 på detta sätt förhålla sig, kunna nämnas R. umbelliflora och 

 tomentosa. R. venusta, som utan tvifvel bör hänföras till To- 

 mentosse, visar dock en öfverensstämmelse med R. mollissima 

 genom de qvarsittande foderbladen, likasom R. Langei, hvilken 

 är närmast beslägtad med R. coriifolia, å ena sidan genom de 

 affallande foderbladen närmar sig R. dumetorum och å andra 

 sidan genom sina köttiga njupon kommer nära R. mollissima. 

 Det är för öfrigt en ganska stor skilnad mellan njuponen hos 

 Mollissimae och Tomentosre; hos de förra äro de köttiga, hos 

 de senare läderartade, erinrande om dem hos Canina?. Arter, 

 hörande till dessa begge grupper, kunna ingalunda förvexlas, om 

 de undersökas i fruktbärande tillstånd, hvaremot de i blommande 

 tillstånd äro, liksom de fleste former af detta slägte, icke alltid 

 lätta att säkert bestämma. Enligt min öfvertygelse äro Tomen- 

 tospe lika mycket, om ej mera, beslägtade med Canina? än med 

 Mollissima?. Tvifvelaktiga former kunna dock i allmänhet skiljas 

 på taggarnes form och riktning. Afvikelser förekomma likväl 

 stundom; så t. ex. äro taggarne på sterila grenar af R. mollissi- 

 ma någon gång klolikt krökta. 



9. R. pomifera Herrm. Fr, 'No v. 



Till de förut i Sverige bekanta växtställena kunna läggas: 

 Vestmanland (enl. exemplar i Kindbergs herb.); Vestergötland, 

 Grimmestorp i Sandhem socken enl. exemplar samlade af Stud. 

 AuG. Bentzer. — I Sverige föröfrigt blott funnen i Skåne, 

 Östergötland, Södermanland och Upland samt vid Stockholm. 



Några hafva framkastat den meningen, att R. pomifera en- 

 dast skulle vara en trädgårdsform af R. mollissima, hvilket 

 vederlägges deraf, att den har sitt egentligaste hem i fjelltrakter 

 f. ex. Alperna, Pyrenéerna enl. Grenier m. fl. och äfven så 



