46 SCHEUTZ, BIDRAG TILL KÄNNEDOMEN OM SLÄGTET ROSA. 



15. R. liallandica n. sp. 



Den sterila stammens taggar talrika, nästan raka eller obe- 

 tydligt krökta; de blombärande grenarne försedde med färre och 

 mindre starka taggar; bladskaften gråludna och glandelbärande, 

 på undre sidan glest taggiga; stiplerna nästan glatta, temligen 

 breda, i kanten glandelbärande, spetsiga med utstående flikar; 

 bladen 2 — 3-pariga med kortskaftade sidoblad och längre (om- 

 kring \ — I tum) skaftadt uddblad; småbladen temligen tjocka, 

 på begge sidor mörkgröna, ofvan nästan glatta, under isynnerhet 

 längs de upphöjda nerverna håriga, utan glandier på undre sidan 

 och på nerverna, äggrunda, nästan dubbelsågade; sågtänderna 

 utstående, på de nedre bladen sammansatta, på de öfre dubbla 

 eller nästan enkla; de större sågtänderna aldrig glandelbärande, 

 men ofta slutande i en hård, något mörk udd, de mindre der- 

 emot stundom försedda med en glandel, men vanligen, liksom 

 de större, slutande i en mörk udd; blommorna 1— 3 tillsammans, 

 på vanligen glatta, eller stundom något glandelhåriga skaft; 

 stiften ganska håriga; njuponen upprätta, omvändt äggrunda 

 eller klotformiga, glatta eller stundom försedda med några få 

 glandelhår vid basen, läderartade; foderbladen, 2 hela, 3 flikiga, 

 nedböjda, snart affallande, på yttre sidan tätt glandelbärande 

 och håriga. 



Växer i norra Halland, hvarest jag fann denna art flere- 

 städes, t. ex. i Tölö socken, vid G-åsevadholm, Prestbron i Släps 

 socken, mellan Kongsbacka och Skärby samt vid vägen mellan 

 Släps kyrka och Särö. 



3 — 5 fot hög, tät och mycket grenig buske, med uppräta, 

 af en rödbrun bark beklädda grenar. Liknar något till habitus 

 R. coriifolia, men utmärkes af nästan raka taggar, hvilka hafva 

 ungefär samma form och riktning som hos R. tomentosa. Skiljes 

 lätt från S. coriifolia genom de nedböjda, snart affallande foder- 

 bladen samt de hårdare, mera läderartade och längre skaffade 

 njuponen samt sågtändernas beskaffenhet. Från R. dumetorum, 

 med hvilken den öfverensstämmer genom de nedböjda foderbladen, 

 skiljes den genom olika habitus och flere ofvan uppgifna karak- 



