14 MOSÉN, MOSS-STUDIER PÅ KOLMOREN. 



aflägsna bäck, h vilken dessutom rinner åt motsatt rigtning till 

 ett vattendrag, som går till Nyköping 1 ). 



Eurhyncliium prcelongum Br. .et SCH. 



I Stafsjö park och vid Marmorbruket. Sällsynt. Utan frukt. 



Eurhyncliium Schleichen LOR. 



Marmorbruket på skuggiga kalkklippor; Sparsamt. Utan 

 frukt. 



Denna i min tanke tvifvelaktiga art växer vid Marmorbru- 

 ket (liksom vid Vetterns östra strand, der jag ofta sett den,) 

 i mer eller mindre tjocka, platta, gulgröna, glänsande mattor, 

 som mycket likna Brachythecium velutinum. Det enda känne- 

 tecken, h varigenom den under mikroskopet afviker från Eurhyn- 

 chium prselongum, är att bladcellulerna äro något smalare än 

 hos den sednare. 



Eurhyncliium piliferum Br. et Sch. 



Med frukt blott vid Fjellmosseris norra aflopp. För öfrigt 

 temligen allmän. 



Af denna art finnas vid Stafsjö helt nära bruket trenne 

 habituelt olika former. 



Den första, på hård och skuggig skogsmark, är upprat, styf. 

 tätt tufvad, grön och temligen reguliert pinngrenad. Den är 

 märkvärdigt lik en form af Hypnum purum. 



Den andra, på torr ängsmark, är nedliggande, gul, med re- 

 guliera jemntoppade grenar och smala tilltryckta blad. Påmin- 

 ner mest om Bracbythecium albicans. 



Den tredje, på fuktig jord, är nedliggande, grön, oregelbundet 

 förgrenad med något svällande grenar och med blad, som ofta. 

 men ej alltid, sakna udd. Under mikroskopet visar ingen af 

 formerna för öfrigt några egenheter. 



Eurhyncliium Vaucheri Br. et SCH. 



Marmorbruket på skuggade kalkväggar och kalkstenar tem- 

 ligen ymnig. Med frukt. 



n Se Öfvers. af K. Vet.-Ak. Förhandl., 1870 s. 430. 



