4 LINDSTRÖM, NÅGRA ANTECKNINGAR OM ANTHOZOA TABULATA. 



Ett skenbart undantag tyckas de Cyathophyller och öfriga ru- 

 goser bilda, hos hvilka kalken är bägarformigt fördjupad och 

 hvilkas längdgenomskärning visar ett yttre lag af småbläddrigt 

 dissepiment med snedt utåt och uppåt ställda småskifvor, samt 

 ett inre lag af vågräta tabulse. Denna skarpa skilnad emellan 

 det yttre och inre dissepimentet kommer sig deraf, att det, som 

 samtidigt bildats, icke ligger i jemnhöjd, utan har formen af en 

 i midten, kalkens botten, djupt nedsvängd kurva, med tabulse 

 djupast och det blåsiga dissepimentet på de högt uppstigande 

 sidorna. Tabulas omgifvas således der af äldre dissepimentlags 

 yttre, småbläddriga massa och deraf härrör denna tvära gräns. 

 Hos andra slägten åter, såsom Diphyphyllum, Lithostrotion, Co- 

 lumnaria, är dissepimentet i hög grad undanträngdt, hvarj ernte 

 septerna något minskats i längd, och slutligen har det små- 

 bläddriga dissepimentet helt och hållet försvunnit hos sådana 

 slägten som Pholidophyllum, vissa Cystiphyller o. a., hos hvilka 

 septerna inskränkts till ett minimum eller endast svagt antydas 

 genom glesa taggrader, ja stundom rent af saknas. 



Denna förminskning af septerna och dissepimentet går nu 

 ofta hand i hand med utvidgningen af den centrala, släta, i så 

 många slägten för septer fria yta, hvilken kan kallas för tabula 

 eller golf. Denna yta fortsätter stundom oafbrutet in i det 

 småbläddriga dissepimentets ställe emellan septerna — så t. ex. 

 hos några Ptychophyller — , liksom dissepimentet stundom in- 

 tager golfvens plats. Hos Cystiphyllerna kan man tydligast se 

 denna identitet mellan golf och dissepiment genom de talrika 

 öfvergångarne från den ena bildningen till den andra, hvilka 

 ådagalägga, att dessa bildningar endast äro omedelbara fort- 

 sättningar af hvarandra. En sådan rugoskoloni med smala 

 polyparierör, alla genomdragna med tätt och regelbundet ställda 

 golf, har i längdgenomskärning en förvillande likhet med »tabu- 

 later» och man kan i detta afseende ej finna någon skilnad. Det 

 har ju också verkligen inträffat, att koraller, hvilka, såsom 

 Syringoporse och Columnaria gotlandica, böra få en helt annan 

 plats i systemet, blifvit räknade till tabulaterna, och man kan 



