ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 18 7 3, N:0 4. 7 



äro de tätare och regelbundnare. De största djurhusen äro till 

 ett antal af 6 — 8 samlade i grupper på ganska regelbundna af- 

 stånd från hvarandra. Pa gotländska exemplar äro de nästan 

 aldrig, liksom ej heller på exemplar från Dalarne, upphöjda öfver 

 ytan, hvadan de icke bilda dessa »monticuli», hvilka så ofta ses 

 hos ryska undersiluriska exemplar. Jag förmodar, att dessa 

 grupper af större djurhus äro direkta fortsättningar från de första 

 och största djurhusen, hvilka utknoppat från de släta centra, 

 hvilka äro så vanliga under koloniens Ceramopora-stadium. Hos 

 vissa kolonier ser man verkligen en återgång till detta ursprung- 

 liga stadium, i det att djurhusen på Monticuliporans yta ånyo 

 antagit den liggande, från centra utstrålande, otvetydiga bryozo- 

 karakteren och längdgenomskärningen ådagalägger, att de ned- 

 under liggande Monticuliporarören omedelbart och utan afbrott 

 fortsättas och öfvergä i de pä nytt uppkomna Ceramoporarören. 



Monticulipora petropolitana är långt ifrån att vara den enda 

 koralliknande-bryozoen. På Gotland ännu allmännare och ännu 

 mera proteisk är den, som af J. Hall blifvit kalla,d Tremato- 

 pora ostiolata (Pal. N. York vol. II sid. 152, pl. 40 fig. 5) och 

 hvilken jag anser vara identisk med följande: 



Monticulipora papillata M'Coy (Edw. H. Brit. Foss. Cor. 

 sid. 266, pl. 62 fig. 4, 4 a). 



Thecostegites hemispha?ricus Ferd. Roemer Tennessee s. 25, 

 pl. 2, fig. 3, 3 a. — Stictopora malmoensis Kjerulf Veiviser 

 sid. 21, fig. 29. 



Men dessa alla böra sammanfattas under namnet Monticuli- 

 pora ostiolata, dä det visar sig, att den fullt utvuxna formen 

 tillhör detta slägte. Initialstadiet, Discoporella-stadiet, består 

 af en tunn skorpa, som pä sin öfra yta har små, rörformiga 

 djurhus, af mycket vexlande gestalt, ovala, halfmånformiga, på 

 sidorna grundt inskurna med en kort tagg vid hvar och en af 

 de tvä inskärningarne. Väggen är i förhållande till rörets obe- 

 tydliga storlek mycket tjock och bildar en stark motsats till de 

 släta mellanrummen. Stundom finnas dock interstitialribbor. Den 

 minsta koloni jag sett, af 3 mm:s längd, är såsom hos före- 



