ö LINDSTROM, NÅGRA ANTECKNINGAR OM ANTHOZOA TABULATA. 



gående art slät och insänkt i sin midt, der inga djurhus synas, 

 men sådana utstråla åt alla håll derifrån. Då denna första 

 koloni alltid utbreder sig som en tunn hinna öfver sin fästepunkt, 

 kommer dess skapnad vid tillväxten att bero på utseendet hos 

 detta fäste, hvadan kolonien är skifformig, klotformig, grenig, 

 omfattande det föremål den kringvuxit, sällan halfklotformig på 

 egen fri bas. Från detta första tillstånd öfvergår kolonien till 

 det, som må benämnas Fistulipora-stadiet, ty slägtet Fistuliporas 

 flesta arter, både siluriska och devoniska, äro intet annat än ett 

 sådant tillväxtsätt af en bryozo. Djurhusen hafva då rest sig 

 uppåt och somliga äro kantiga, med buktigt i 3 — 4, stundom 

 endast 1 — 2 veck inböjda väggar, och dessa veck utskjuta i 

 djurhusets inre i lika många längdlister, hvilka lätt kunde miss- 

 tagas för septer. Stå dessa lister i något sammanhang med 

 djurhusets klyfning i två eller flera nya, såsom man af längdsnitt 

 kan se hafva inträffat? Men om så är, hvarföre hafva de så länge 

 fortsatt i vissa djurhus, utan att klyfning skett? Åtskilliga upp- 

 lysningar om dessa utskott kunna hemtas från Romingers nedan- 

 före anförda arbete, med dess utförliga och omsorgsfulla be- 

 skrifningar. 



Hvarje djurhus omgifves af en af små vertikala, i genom- 

 skärning kretsformiga eller polygona rör sammansatt coenen- 

 chymlik massa, hvadan hela koloniens yta antagit utseendet af 

 en Heliolith, med hvilket slägte man också hittills sammanställt 

 Fistuliporse. På temligen regelbundna afstånd ser man dock på 

 Fistuliporans yta släta fläckar utan några djurhus. Dylika fläckar 

 efterspanar man förgäfves hos de verkliga Heliolitherna, äfven- 

 som man hos dessa i regeln ser tolf septer, med hvilka de till 

 läge och antal mycket oregelbundna längdlisterna hos Fistulipora 

 ej kunna anses, homologa. Alla djurhusen, äfvensom interstitial- 

 rören genomdragas af golf, af denna egenartade, ofärdiga typ, 

 som utmärker Monticulipora?. Nu händer, att hos en sådan 

 Fistuliporakoloni samtliga interstitialrörens mynningar öfvertäckas 

 med en slät kalkhinna, lik den, som bildar de nyss omtalade 

 fläckarne, och i och med detsamma få djurhusmynningarne en 



