ÖF VERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 18 73. N:0 4:. 29 



Polypariet är cylindriskt, obetydligt böjdt, septa raka, i kan- 

 ten tätt förenade med bindeämne, hvilket såsom i föregående 

 art bildar en smal ring innanför väggen. Septerna sammanstöta 

 i midten, utan att vrida sig, eller endast obetydligt. Mindre, 

 mellanliggande septer förena sig med. dessa i en spetsig vinkel. 

 Mycket utmärkande är äfven ett glest dissepiment, som inom de 

 trånga interseptalloculi hvälfver sig i långsträckta bågar, af 

 hvilka åtskilliga stöta emot hvarandra och bilda en gles väfnad. 

 I ett tvärsnitt ser man följaktligen sällan mer än några få tvär- 

 kanter af genomskurna dissepimentalbågar. — Tvärmått 15 mm. 

 — Från Östergötland, Bisp Motala, samt Dalarne, Osmundsberg 

 (Leptamakalken) Törnquist. 



Denna art står mycket nära till Pt. truncatum L., i syn- 

 nerhet till sådana former, som finnas vid Wisby. Men den 

 senare skiljer sig dock vanligen genom sin större brämring och 

 sina mycket hopvridna septaländar, hvilka äro försedda med 

 uppstående rörformiga taggar, hvaraf ofta den columella-artade 

 bildningen i kalkens midt uppkommer. Dissepimentet är tätare 

 och höjer sig mot kalkens centralaxel i en der uppåtgående båge. 

 Jag har sammanfört dessa trenne arter till samma slägte som 

 den vid första ögonkastet så himmelsvidt skilda Ptychophyllum 

 patellatum Schlotheim. Hos denna har brämbildningen endast 

 gradvis nått sin utomordentliga utveckling, såsom synes af 

 exemplar på olika tillväxtstadier, och den har sin motsvarighet 

 hos Pt. truncatum, samt antydes af brämringen hos de under- 

 siluriska arterna. Kalkens tvärsnitt hos Pt. patellatum, på dess 

 yngre stadium, och uf Pt. truncatum jemförda sinsemellan och 

 med de undersiluriska arterna lemna intet tvifvel om att de böra 

 räknas till samma slägte. Jag har skiljt Pt. truncatum från 

 Cyathophyllum, dit den vanligen räknats, emedan jag anser, att 

 detta senare slägte endast innehåller arter med dubbelt disse- 

 piment, småbi äddrigt i periferien och golf likt i midten, utan 

 brämring och columella. 



Hos unga exemplar af Pt. Linnarssoni, truncatum och pa- 

 tellatum — jag har ej tillräckligt många exemplar af Pt. crai- 



