ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1873, N:0 4. 31 



täcker endast sidorna af septerna, men djupast nere i den solida 

 initialspetsen förenar alla septer. Brärabildningens väfnad öfver- 

 går, såsom o i van antydts, till ett sådant steroplasmalikt ämne. 

 Man skulle således ha att skilja emellan ett ursprungligt ste- 

 reoplasma, från första stund bildadt som sådant, och ett som 

 genom metamorfos uppstått ur något, söm förut haft textur. 



Vid en jemförelse mellan de fyra omnämnde Ptychophyll- 

 arterna står skenbarligen Pt. Linnarssoni a ena sidan, med sina 

 stora tabulae, lika mycket afsöndrad från de öfriga, som å den 

 andra Pt. patellatum med sitt ofantliga bräm. Men liksom denna 

 senare genom sina ungdomsstadier på det närmaste förenas med 

 Pt. truncatum, så gifves det hos Pt. truncatum företeelser af 

 märklig art, hvilka sammanbinda Pt. Linnarssoni med henne. 

 På en koloni af Pt. truncatum ha långt ifrån alla kalkarne ett 

 likartadt utseende och dock kan man ej förneka deras genetiska 

 sammanhang. Det finnes de, hvilka midt i kalkens botten hafva 

 en slät, golflik yta, den septerna ej öfverskrida och man kan ej 

 betvifla att dessa kalkar tillhöra samma art som de öfriga, då 

 man ser dem liksom de kringsittande, knoppa fram från brämet 

 af samma moderkalk. Dessutom förmedla andra kalkar öfver- 

 gången mellan dessa och dem, hos hvilka septerna mötas och 

 bilda den bekanta columellan. Ett längdsnitt af en kalk af det 

 första slaget- delas af stora, på tvären, från vägg till vägg fort- 

 sättande golf, fullkomligt som hos Pt. Linnarssoni, hos hvilka 

 ett sådant, tabulaartadt dissepiment är det normala, under det 

 att det hos Pt. truncatum är en karakter, som så till sägandes, 

 stundom kommer igen. Det längdsnitt, som Milne Edwards 

 gifver af Pt. truncatum i H. N. Cor. pl. Gl flg. 1 b, har på 

 ett märkligt vis båda karaktererna förenade, golf omvexlande 

 med det småblåsiga, uppåtriktade dissepimentet. Den stora be- 

 tydelse man velat tillägga tabula? och dissepiment som slägt- 

 karakter, förlorar således sin allmängiltighet. 



Af utländska arter, som jag sett, hör Zaphrentis canadensis 

 Billings (Pal. Foss. Canada I s. 105 fig. 93) till Ptycho- 

 phyllum. 



