ÖFVERSIGT AP K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1873, N:0 5. 31 



Huruvida de smycken fyndet för öfrigt innehåller kunna 

 betraktas såsom alster af inhemsk konstskicklighet vid denna 

 tid, eller om de blifvit införda från Orienten tillsamman med 

 mynten, är naturligtvis ej lätt att med säkerhet afgöra, ty om 

 också mönstren otvifvelaktigt äro österländska, är det ju en 

 möjlighet, att efterbildningar kunnat tillverkas här hemma. Så 

 länge man ej har något direkt bevis för sådana efterbildningar, 

 torde man dock med skäl kunna antaga, att dessa, likasom alla 

 andra silfversmycken af samma typ, som äro så vanliga i våra 

 kufiska fynd, härstamma från samma trakter och folk, som 

 mynten. Ett vigtigt stöd för denna uppfattning ligger deri, att 

 sådana flätade och vridna armringar som de ofvan beskrifna 

 ännu i dag brukas af araberna *). Den enda armringen, som 

 möjligen genom sitt slingornament och sina djurhufvuden skulle 

 kunna anses bära spår af inhemsk smak, är N:o 3, men orna- 

 mentet är ej så karakteristiskt, att det med full visshet kan 

 bördas åt vår yngre jernålder. Hafva armringarna kommit från 

 Orienten, så är väl förhållandet med de stora ringspännena det- 

 samma, och dessa hafva kanske ursprungligen tjenat till att hop- 

 fästa arabernas kamelhårsburnuser. Att de på nålarna före- 

 kommande inslagna trianglarna med en upphöjd punkt inuti 

 äfven förekomma under den äldre jernåldern, hindrar ej, att detta 

 ornament kunnat vara inhemskt äfven hos araberna, men utre- 

 dandet af dess ursprung måste anstå, till dess den äfven af 

 andra öfverklagade bristen på noggranna detaljteckningar af de 

 arabiska ornamentstyperna blifvit afhjelpt. 



Ehuru den samlade skatt, som i det föregående beskrifvits, 

 anträffades på. så ringa djup, som blott l fot under jordytan, 

 är det dock sannolikt, att den ursprungligen varit betäckt af ett 

 något mäktigare jordlager, alldenstund en genomskärning ett 

 stycke från fyndstället tydligen visade, att en denudation egt 

 rum på denna trakt. Lagren voro nämligen sadelformigt böjda, 



') I Kjobenhavns ethnographiske Museum, Montren 480, finnas armringar hvilka, 

 om jag ej minnes orätt, äro flätade på ungefär samma sätt, som N:o 9 och 

 10 i detta fynd. 



