58 STOLPE, UNDERSÖKNINGAR PA BJÖRKÖ. 



är fullkomligt oskadad, är nära 7 cmtr lång, 0,5 cmtr djup, 0,7 

 cmtr bred på midten och 1,2 cmtr vid ändarna, hvilka äro rakt 

 afstympade. Tvä andra rännor af samma bredd hafva varit 

 betydligt längre, men stenen är afslagen, så att blott 8 cmtr 

 af deras längd återstå. På undersidan har stenen en likaledes 

 stympad ränna af 0,5 cmtrs bredd, 0,3 cmtrs djup och 0,5 cmtrs 

 längd. Den är fullkomligt jemnbred samt kullrig i bottnen. 

 Formen är gjord af en mycket tät och hård gulröd sandsten 

 från för mig obekant lokal. 



En annan gjutform är gjord af fin lera och synes hafva 

 tjenat till att gjuta nålar af 0,5 cmtrs diameter. Blott ett 6 

 cmtr långt fragment af formen återstårr 



Ett annat lerstycke, som på ena sidan visar några symme- 

 triska upphöjningar och en rad ringprydnader i kanten, är tro- 

 ligen också ett fragment af en gjutform, kanske till en oval 

 spännbuckla. 



I sammanhang med gjutformarna må nämnas en mängd 

 slaggstycken af olika slag, hvilkas undersökande utan tvifvel 

 skall kunna närmare belysa den tidens metallurgiska ståndpunkt. 



Till de vanligaste fynden höra brynstenar. De äro af många 

 former, vanligen långsträckta, platta och ganska tunna. Många 

 äro små och genomborrade i den ena ändan, för att kunna bäras 

 på ett snöre, andra äro stora och tunga; den största är t. ex. 

 30 cmtr lång och 9 cmtr bred och tjock. Bland alla dessa 

 brynstenar, hvilka till sin form ej förete något egendomligt eller 

 afvikande från de i våra dagar brukliga, var det öfverraskand^ 

 att finna en portativ oval brynsten af den form, som var bruklig 

 under den äldre jernåldern. Den är gjord af en ljusgrå qvarzit, 

 är 6 cmtr lång, 4,6 cmtr bred och 2,7 cmtr tjock, samt starkt 

 afrundad vid ändarna. Kantrännan är ganska grund; slipytorna 

 hafva de vanliga snedt gående fårorna: märken efter det red- 

 skap, som brynats. Den anträffades på 2,5 fots djup och torde 

 således hafva varit nyttjad ännu under midten af den gamla Björkö- 

 koloniens tillvaro. Att den varit i händerna på den yngre jern- 

 ålderns folk är imellertid säkert, och den utgör således ett exempel 



