ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1873, N:0 5. 61 



En mängd dels hela, dels sönderslagna flintbollar samt en 

 ej obetydlig mängd kritbitar, anträffade på t. o. m. 3 fots djup r 

 hänvisa på beröring med Skåne. 



Den sedan gammalt från Björkö kända bernstenen, hvilken 

 vid gräfnin garna under första året helt och hållet undgick min 

 uppmärksamhet, anträffades i fjor i ganska stor mängd. De största 

 styckena uppnå en längd af ungefär 5 cmtr, och hela samlingen 

 väger omkring 300 gram. Förutom en mängd fullkomligt råa 

 stycken, förekommo, såsom förut är nämndt, flera mer eller 

 mindre bearbetade, t. ex. sländtrissor, perlor och dylikt. All 

 bernsten, som hittas i svarta jorden, är lätt att skilja från den T 

 som uppkastas på stranden. Den har nämligen, såsom alltid är 

 fallet med den bernsten, som under en längre tid varit utsatt 

 för ljusets och luftens inverkan, antagit en mörkröd färg, medan 

 den bernsten, som fås ur sjön, alltid är ljusgul. Ofta nog är 

 den förstnämnda dessutom vittrad på ytan och anses då van- 

 ligen vara bränd, hvilket dock är fullkomligt oriktigt. Till bern- 

 stenen och frågan om dess härstammande från främmande ort 

 eller inhemskhet på stället får jag återkomma vid redogörelsen 

 för undersökningen af sjöbottnen. 



En naturprodukt, hvilken man icke utan förvåning finner- 

 biand lemningar af en kultur, som ligger omkring tusen år- 

 bakom vår, är ett litet stycke stenkol af 5 cmtrs längd och 2 

 cmtrs bredd och tjocklek. Det har en tydligt skiffrig afsöndring. 

 Ett försök att på kemisk väg utröna, huruvida detta stenkols- 

 stycke förskrifver sig från de skånska Liaskollagren eller från 

 andra mera aflägsna koldistrikt, lemnade intet afgörande resultat T 

 hufvudsakligen af det skäl, att det till undersökningen använda 

 profvet var för litet, och jag ej ansåg lämpligt att uppoffra hela 

 stycket. Det anträffades visserligen på endast 1 fots djup, men 

 likväl under omständigheter, hvilka utestänga möjligheten af att 

 det kunnat blifva ditfördt i en senare tid. Naturligtvis har det 

 ej haft någon annan betydelse, än såsom kuriositet, om ens dess. 

 förmåga att kunna brinna varit känd. 



