72 STOLPE, UNDERSÖKNINGAR PA BJÖRKÖ. 



36. Storskraken {Mergus merg anser L.). Några cranier, 

 ossa coracoidea m. m. 



37. Småskraken {Mergus Serrator L.). Några cranier, sterna 

 och ossa coracoidea. 



38. Hafstjädern (Phalacrocora.r Carbo (L.)). Af denna art 

 anträffades i fjor, likasom första året, endast en numerus, af- 

 bruteir närmare armbågsleden 1 ). 



39. Tordmulen (Alea Torda L.) anträffades i fjor rätt tal- 

 rikt, såsom af följande förteckning på bestämda ben synes: cra- 

 nier (3), bakre delen af en underkäk, sterna (4), ossa coracoidea 

 (8 + 7), humeri (23 + 17), ulnae (8+12) och radii (1 + 2). 



Fiskar 2 ). 



40. ÅDorren (Perca ßuviatilis L.). Praeopercula (9 + 13) och 

 fjäll, etc. 



41. Gösen {Lucioperca Sandra Cuv.). Mycket allmän. Ossa 

 praemaxillaria, dentalia etc. 



42. Gersen (Acerina cemua (L.)). Prasopercuia (7 + 9). 



43. Sntaren {Tinea vulgaris Cuv.) 3 ). Ossa pharyngea in- 

 feriora(l +2). 



44. Vanliga Iden {Leuciscus Idns (L.)). Ossa pharyngea 

 inferiora (3 + 6). 



') Hafstjädern förekommer visserligen i skärgården utanför Södertörn, men 

 veterligen ej kackande, såsom i första berättelsen (p. 34 [14]) af misstag 

 uppgifves. 



2 ) Största delen af de här nedan omnämnda fisklemningarna är hemtad ur en 

 hop fiskafskräde, som låg samlad på ett ställe ungefär 2 fot under jordytan. 

 Afskrädessamlingen var mycket begränsad ock bar prägeln af att härröra 

 från om icke en enda, så åtminstone blott några få, och tätt på hvarandra 

 följande måltider. Af de uppräknade fiskarterna finnas naturligtvis andra 

 lemningar än de i förteckningen nämnda, men då det varit omöjligt att ge- 

 nomgå hela materialet, får jag här, likasom i det föregående, inskränka mig 

 till att anföra sådana mera karakteristiska lemningar, som äro tillräckliga för 

 att bevisa en arts förekomst. Ett noggrannt genomletande af hela fiskbens- 

 samlingen skall utan tvifvel betydligt föröka antalet af de hittills anteck- 

 nade arterna. 



3 ) Samtliga här uppräknade Karpfiskar äro bestämda efter de nedre svalgbenen 

 (ossa pharyngea inferiora), med ledning af v. Sikbolbs Süsswasserfische 

 von Mitteleuropa. Leipzig 1863. 



