74 STOLPE, UNDERSÖKNINGAR PA BJÖRKÖ. 



och ej heller varit främmande för den förbindelse med utlandet, 

 som vid denna tid egde rum, ligger det ej längre något öfver- 

 raskande i att bland afskrädet från de forna öbornas måltider 

 finna lemningar af foglar, som antagligen lika litet då som nu 

 funnits i öns omedelbara grannskap, utan måst införas från skär- 

 gården. Det är ej ens längre nödigt att antaga, att Björkö- 

 invånarne behöft sträcka sina jagtfärder till skärgården; snarare 

 synes det, som om Björkö varit en af Mälaredalens centralpunkter, 

 en torgplats, dit skärgårdens alster fördes af skärgårdsborna 

 sjelfva. De funna fiskarterna tala onekligen mera för, att Mä- 

 laren vid nu ifrågavarande tid redan antagit sin karakter af 

 iasjö, och om också lemningar af någon genuin saltvattensfisk 

 framdeles skulle anträffas i svarta jorden, så har dock afskrädes- 

 samlingen helt och hållet förlorat sin bevisningskraft i denna 

 fråga, sedan sista årets undersökningar bragt i dagen så oveder- 

 sägliga bevis för koloniens höga kulturståndpunkt och för den 

 dermed sammanhängande lifligare samfärdseln med öfriga delar 

 af landet. 



Första året anträffades några lemningar af menniskoben 

 spridda här och der bland dj-urbenen l ), och så var äfven för- 

 hållandet i fjor. De hittills anträffade benen äro ett nästan helt 

 höger-pai;ietalben och ett fragment af samma slags ben från 

 venstra sidan. Det förstnämnda, som är något stympadt i främre 

 öfre vinkeln, är mycket tjockt och starkt och utmärker sig ge- 

 nom sin ovanligt framstående tuber parietale. Det fanns bland 

 djurben på 3 fots djup, och alla försök att i grannskapet finna 

 några andra delar af skelettet voro fruktlösa. Något spår af 

 att benet under egarens lifstid varit utsatt för yttre våld, kan 

 ej upptäckas. Det andra benet är ett stycke af ett venster- 

 parietalben från vinkeln, som bildas af margo parietalis och 

 margb occipitalis. Det är, i motsats mot det förstnämnda, ytterst 

 tunnt. Närmare fyndomständigheter äro okända. Någon antaglig 

 förklaring öfver de spridda menniskobenens förekomst i svarta 

 jorden har lika litet genom fjorårets, som genom första årets 



] ) Jfr första berättelsen p. 96 [16]. 



