84 STOLPE, UNDERSÖKNINGAR PÅ BJÖRKÖ. 



A andra sidan saknas ej antydningar om att Birka funnits 

 qvar ännu någon tid efter det Adalbert besteg den Bremen- 

 siska erkebiskopsstolen , således efter 1042. Adamus säger 

 nämligen att Adalbert af medömkan med de kring Östersjön 

 boende folkens villfarelser bestämde Birka till säte för deras 

 andliga öfverhufvud och att han till biskop derstädes ordinerade 

 abboten Hiltinus eller Johannes, såsom han sjelf kallade ho- 

 nom *). Dessa åtgärder hade väl näppeligen vidtagits, om staden 

 redan då varit i grund förstörd, och det vore derföre af stor 

 vigt att känna från hvilken del af Adalberts regeringstid de 

 förskrifva sig, men då detta svårligen kan med full tillförlitlighet 

 utrönas, måste man nöja sig med att antaga åren 1042 och 

 1075 (eller 1080, i händelse uppgiften om Ad al värds resa 

 härrör från scholiasten) såsom gränser för den tid, inom hvilken 

 Birka blifvit förstördt. 



Sjöborgs försök 2 ) att på andra grunder vindicera en längre 

 tillvaro åt Birka, strandar deremot, att den af honom åberopade 

 förteckningen på biskopar, som skulle undertecknat Rimberti 

 lefvernesbeskrifning, såsom Langebek (Sjöborgs egen källa!) 

 bevisat, ej är något annat än en lista på biskopar, hvilka blifvit 

 ordinerade af Adalbert 3 ). 



Man finner således, att det är mycket sannolikt att Birka 

 funnits qvar något längre än man på senare tid velat antaga, och 

 att den yttersta gränsen för dess tillvaro måste flyttas fram 

 antingen till tiden mellan 1072 och 1075, eller till början af 

 Inge den äldres regering, och dermed har man erhållit rum för 

 en förklaring såväl af anledningen till Birkas förstörande, som 

 af det mystiska dunkel, hvari denna tilldragelse varit inhöljd. 



kallad Anunder) bekanta bortdrifning från tinget. »Nuper autem christia- 

 nissimus rex Sueonum Anunder, cum sacrificium gentis statutum nollet dcemo- 

 nibus oferre, depulsus a regno ibat gaudens» etc. 

 ') »Quorum errori condolens noster Metropolitanus, statuit Birkam Ulis gentibus 

 Metropolim .... In qva civitate primum ex nostris ordinavit Eiltinum ab- 

 batem, qvem ipse Johannen, appellavit.» 1. c. Lib. IV. (De situ Daniae Cap. 

 228, p. 139. 



2 ) 1. c. T. III, p. 44. 



3 ) Langebek. Script, rer. Dan. T. III. p. 245. 



