90 LINNARSSON, RESEBERÄTTELSE. 



förhållanden varit så godt som alldeles outredda. Bland de vig- 

 tigaste resultaten af Professor Johnstrups forskningar kan an- 

 föras, dels att han fullständigt utredt de kambriska lagrens 

 ordningsföljd, dels att han här påträffat två skifferlager, Tri- 

 nucleusskiffer och öfre Graptolithskiffer, hvilka förut ej voro 

 kända från denna ö. 



Från, Köpenhamn fortsatte jag resan öfver Kiel och Ham- 

 burg till Berlin, der jag inträffade den 7 April. 



Berlinermuseets utomordentligt rika palaeontologiska samlin- 

 gar kunde jag* under det korta uppehållet der endast flygtigt 

 och ofullständigt genomgå. Mest önskade jag se originalen till 

 »Schlotheims ■ beskrifningar samt försteningar från de i norra 

 Tyskland så utbredda, erratiska siluriska blocken. Så väl de 

 ena som de andra voro emellertid inrangerade i de allmänna 

 samlingarne, hvilka ännu icke voro fullständigt ordnade, och 

 ehuru Professor Beyrich och hans assistent Dr Dames välvilligt 

 biträdde mig som vägvisare i dessa, ansåg jag mig icke böra 

 allt för mycket taga deras tid i anspråk härför. Af en händelse 

 lågo för tillfället försteningarne från det s. k. »Graptolithengestein» 

 för sig. De hade- nämligen nyligen blifvit monografiskt bearbe- 

 tade och ej sedan dess inordnade bland de öfriga samlingarne. 

 Stenarten liknar rätt mycket de konkretioner, som förekomma i 

 den öfre Graptolithskiffern i Östergötland och Dalarne, men för- 

 steningarna torde till större delen tillhöra andra arter. Jag har 

 dock haft allt för litet tillfälle att studera Östergötlands och 

 Dalarnes lager och deras försteningar, för att härom kunna fälla 

 något bestämdt omdöme. I alla händelser kan jag emellertid 

 svårligen med Roemer och vissa andra tyska geologer antaga, 

 att »Graptolithengestein» härstammar från slutet af den öfver- 

 siluriska tiden. Snarare skulle jag vilja hänföra det till unge- 

 fär samma nivå som vår öfre Graptolithskiffer och Barrandes 

 etage Eel. — Den s. k. »Backsteinkalken», af hvilken jag såg 

 åtskilliga stuffer, skulle snarast kunna jemföras med den svenska 

 Chasmopskalken, sådan han visar sig till ex. på Mösseberg. Af 

 den senares mera karakteristiska försteningar såg jag dock i 



