ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 18 73, N:0 5. 91 



Backsteinkalken blott Chasmops conicophthalmus BOECK. Afven 

 bergarterna äro så mycket olika, att Backsteinkalken i alla hän- 

 delser ej kan härstamma från Vestergötland, om han också är 

 eqvivalent med dess Chasmopskalk. — Såsom ett unicum om- 

 nämner Roemer i sin uppsats om de siluriska bergarterna i 

 Nordtysklands diluvium *) ett stycke sandsten med Trinucleus 

 och Ampyx, funnet vid Berlin och förvaradt i dervarande mu- 

 seum, och säger, att denna sandsten liknar en med samma för- 

 steningar från Vestergötland. Denna uppgift synes bero på en 

 lapsus memoria?. Professor Beyrich visade mig den af Roemer 

 beskrifna stuften. Den liknade ej någon af Vestergötlands berg- 

 arter. Lika litet känner jag någonting liknande från det öfriga 

 Sverige eller från de ryska Östersjöländerna. Deremot erinrade 

 mig den ifrågavarande stuften starkt om Barrande's »quartsite 

 des M:ts Drabow», sådan man finner den t. ex. vid Wesela. Jag 

 känner mig derför benägen att tro, att en lokalförvexling här 

 egt rum. Om sandstensstuften med Trinucleus, såsom jag antagit, 

 haft sin moderklyft i Böhmen, kan han ej halva blifvit inbäddad 

 i diluvium vid Berlin. (Jag torde böra anmärka, att Professor 

 Beyrich ej ville dela min tanke om sandstenens möjliga här- 

 stamning från Böhmen; han sade, att försteningarne ej vore de- 

 samma, något hvarom jag för närvarande ej vågar uttala något 

 bestämdt omdöme). — Hvad beträffar de flesta öfriga erratiska 

 bergarter, som omnämnas af Roemer, är deras ålder temligen otve- 

 tydig, hvaremot det i vissa fall är osäkert, huruvida de här- 

 stamma från Sverige eller från de ryska Östersjöländerna. Jag 

 såg hvarken här eller på andra ställen några bergarter, som 

 syntes mig med bestämdhet hänvisa på en moderklyft inom Sve- 

 riges fastland, åtminstone inom de för mig mera bekanta delarne 

 deraf (Skåne är i detta afseende ännu till stor del en terra in- 

 cognita). Jag skulle derför vilja antaga, att de siluriska berg- 

 arter, som träffas i Nordtysklands diluvium, i trakten af Berlin 

 och öster derorn, härstamma, åtminstone till aldra största delen, 

 från den n.v. Östersjön, der vi ännu på Öland, Gotland och 



') Zeitschr. d. deutsch, geol. Gesellsck 1862. 



