108 LINNARSSON, RESEBERÄTTELSE. 



kände Megalaspis planilimbata Ang. I Vestergötland och Ne- 

 rike fortsätter M. planilimbata i lägre delen af den icke glau- 

 konitförande, gråa kalk, som följer på glaukonitkalken, och an- 

 tyder det nära samband, som eger rum mellan den senare och 

 den egentliga Orthoceratitkalken. I Ehstland återfinnas likaledes 

 de flesta af Chloritkalkens försteningar i Vaginatkalken. 



Den palseontologiska öfverensstämmelsen mellan Östersjö- 

 provinsernas Vaginatkalk och vår svenska Orthoceratitkalk har 

 längesedan blifvit af åtskilliga författare påpekad. Man känner 

 redan ett ej ringa antal gemensamma arter, och detta kommer 

 sannolikt efter fullständigare undersökningar att betydligt ökas. 

 De talrikaste försteningarne fann jag vid Kandel och Reval, för 

 öfrigt ett större eller mindre antal vid Nömmeveski, Kunda, 

 Wrangelshof, Tischer, Baltischport m. fl. ställen. Af arter som 

 Schmidt och Nieszkowski uppgifva såsom förekommande i Vagi- 

 natkalken, och som jag äfven sjelf till största delen fann i detta 

 lager, känna vi från Sveriges Orthoceratitkalk Asaphus expansus 

 Lin. och raniceps Dalm., Ptychopyge angustifrons Dalm. (= 

 Asaphus truncatus Nieszk. enl. originalexemplar i Dorpats mu- 

 seum), Illcenus crassicauda Dalm., Chirurus exsul Beyr., Am- 

 phion Fischeri Pand., Lituites undulatus BOLL (= Cyrtoceras 

 Oclini ElCHW. enl. SCHMIDT), Orthoceras trochleare HlS., Euom- 

 pkalus obvallatus Wahlenb., 'Pleurotomaria elliptica HlS., Rhyn- 

 chonella nucella Dalm. och Orthis calligranwia Dalm. Från 

 Vaginatkalken uppgifves dessutom en och annan art, som hos 

 oss är känd endast från Chasmopskalken. Sådana äro Chasmops 

 conicophthalmus BoECK och Echinosphcerites aurantium Gyll. 

 Jag fann ingendera af dem i Vaginatkalken, och förmodar, att 

 de ej förekomma mer än i hans aldra öfversta del. Inom vår 

 svenska Orthoceratitkalk eger en ganska betydlig skiljaktighet 

 rum mellan olika delar; måhända är så förhållandet äfven med 

 Östersjöprovinsernas Vaginatkalk. 



Brandskiffern såg jag blott på två ställen, vid Wannamois 

 och Kuckars. På det förra stället var ej mycket att finna, då 

 den genomskärning, som funnits der, nu var igenväxt. Vid Kuckars 



