110 L1NNARSSON, RESEBERÄTTELSE. 



holm'sche Schicht x ), och lika litet finner man i Östersjöprovin- 

 serna några bestämda motsvarigheter till vår Trinucleusskiffer, 

 Brachiopodskiffer och öfre Graptolithskiffer. I palseontologiskt 

 afseende sakna de ifrågavarande lagren i Östersjöprovinserna och 

 i Sverige nästan alla analogier, utom den som innebäres redan 

 deri, att deras faunor hafva en afgjorclt silurisk prägel. Afven 

 bergarterna äro mycket olika. I Östersjöprovinserna är kalksten 

 den ensamt rådande bergarten; de svenska lagren i fråga ut- 

 göras till aldra största delen af skiffrar af mycket vexlande 

 beskaffenhet. Denna petrografiska olikhet torde, såsom hänty- 

 dande på vid bildningstiden rådande olikheter i de fysikaliska 

 förhållandena, i någon mon förklara bristen på överensstäm- 

 melse mellan faunorna. Ty icke kan man gerna antaga, att de 

 härstamma från helt och hållet skilda tider. Att döma af lag- 

 ringsförhällandena synes det mera sannolikt, att de ifrågavarande 

 aflagringarna i Östersjöprovinserna och i Sverige i afseende på 

 bildningstiden till större eller mindre del sammanfalla med hvar- 

 andra, dock så att de svenska representera en längre tid. 



Beträffande zonen 3, eller Borkholm'sche Schicht, kom Schmidt, 

 enligt skriftliga och muntliga meddelanden, vid ett för åtskilliga 

 år sedan gjordt besök i Dalarne till den åsigten, att den mot- 

 svaras af Dalarnes yngsta kalk, Törnqvists Krinoid- eller 

 Leptasnakalk. Med afseende härpå kom jag ej till någon be- 

 stämd öfvertygelse. Borkholmskalken, som jag hufvudsakligen 

 lärde känna vid Borkholm, och för öfrigt såg blott vid Kullinga 

 och Herrkull, är till det allmänna utseendet ej olik Leptama- 

 kalken, och äfven faunorna synas icke sakna vissa analogier, 

 men hittills känner jag högst få med säkerhet gemensamma 

 försteningar. 



Östersjöprovinsernas öfversiluriska aflagringar, zonerna 4 — 8, 

 hafva, i motsats mot de yngre undersiluriska, mycket tydliga 

 motsvarigheter i Sverige. För förhållandet mellan Östersjöpro- 

 vinsernas och Gotlands öfversiluriska lager har redan Schmidt, 



J ) Öfverhufvud synas dessa bildningar hafva mer likhet med N. Amerikas 

 undersiluriska kalklager än med några europeiska lager. 



