6 EDLUND, OM VARMEUTVECKLINGEN VID ELEKTR. URLADDNINGAR. 



alla ledningsmotstånden i enlighet med den hitintills vanliga 

 åsigten derom, så är det verkliga ledningsmotståndet, såsom det 

 af oss blifvit definieradt, lika med Mgöh. Men nu måste den 

 under en partialurladdning i rörelse satta etherns rörelseqvan- 

 titet vara proportionel med de verkande krafterna. Man får på 

 detta sätt: 



L x dh — a u (— — Mgöh), eller 



h = /T ., , „ .' ; hvarest a„ är en konstant. 



s(L x d+a n Mgdy ll 



Vid ett tidsmoment under urladdningen, da den ännu ourladdade 

 ethermängden är q, förminskas denna under tiden dt med dq~ 

 Då denna ethermängd genomgår en ledare af längden l och ge- 

 nomskärningsarean co, alstras enligt det föregående en värme- 

 mängd i samma ledare, som är lika med — hdq; eller om värdet 

 på h insattes: 



a x a xx V x qdq 



s(L,()' + u n Mgd) 



Om nu integralen häraf tages mellan gränserna Q och o, så, 

 er hålles : 



W = . T . a ° 1 — -— -; hvarest a n är en konstant. 



s(L 1 o + a xl Mgo)' " 



L x ö utmärker den massa af ether, som förefinnes i en ledare,, 

 som har längden L Y och enheten till genomskärningsarea. Då 

 man måste antaga att etherns massa är utomordentligt ringa, 

 blir således L x d en mycket liten qvantitet. Mgöh är motståndet 

 i hela ledningen vid strömstyrkan gdh. Emedan h är stor, så 

 måste Mgå hafva en liten valör, men säkerligen är denna qvan- 

 titet utomordentligt mycket större än L x å. 



M utmärker summan af alla ledningsmotstånden såväl i 

 slutningsbågen som i den del af beläggningsytan, hvarest ethern 

 är i rörelse; men då beläggningsytan har under vanliga förhål- 

 landen en relativt stor genomskärningsarea, men ringa längd i 

 förhållande till slutningsbågen, så ligger den hufvudsakliga delen 

 af M uti den egentliga slutningsbågen. Om således den del af 

 beläggningsytan, på hvilken ethern är i rörelse vid urladdningen, 

 till storleken förändras från ett försök till ett annat, bör detta 



