8 EDLUND, OM VÄRMEUTVECKLINGEN VID ELEKTR. URLADDNINGAR. 



derigenom att olika längder af och samma ledare infogas i 

 slutningsbågen. 



På detta sätt erhålles: 



W= a ' y } Q2 . 



s{L n d + a n gV u <$ + U) + a n gVö)' 



Om man dividerar öfver och under med L n å + ^ n ^V n d, så er- 

 hålles slutligen: 



w= aV x Q* 

 (1 + bV)s 



Man kan anmärka, att denna formel endast kan vara approxima- 

 tivt riktig, emedan de möjliga variationerna så väl i V u som i 

 L blifvit lémnade utan afseende. Men den direkt ur erfaren- 

 heten hemtade formeln (2) har väl äfven endast en approximativ 

 giltighet. Det synes ock af de af Riess meddelade försöken *), 

 som skulle b icke vara fullt konstant, om V mycket förändras; 

 ett förhållande, som icke motsäges af förestående betraktelsesätt. 



4. Vi öfvergå nu till det fall, att ett batteri urladdar sig 

 på det sätt, att dess yttre beläggning genom en ledare sättes i 

 beröring med yttre beläggningen på ett annat batteri, som till 

 skillnad från det förra må kallas för kondensatorn, samt att en 

 ledningsbåge, som står i förbindelse med kondensatorns inre be- 

 läggning, närmas till den inre beläggningen på batteriet till dess, 

 att urladdning äger rum. Det är tydligt, att dervid blott en 

 del af batteriets laddning öfvergår i kondensatorn. Låt storleken 

 af flaskornas beläggningsytor i batteriet vara lika med enheten 

 och flaskornas antal s; hela beläggningsytan representeras då äfven 

 af s. Låt vidare beläggningsytornas storlek i kondensatorn vara 

 / och flaskornas antal c; hela beläggningsytan i kondensatorn 

 är då ef. Om man nu förutsätter, att flaskorna i batteriet hafva 

 samma kondensationsförmåga som i kondensatorn, så måste vid 

 urladdningen ethern fördela sig mellan båda i förhållande till 

 deras belagda ytor. Om den ursprungliga laddningen i batteriet 

 kallas Q och den del deraf, som öfvergår i kondensatorn, Q, 

 så är tydligen Q' = — —.. Den qvantitet, som icke urladdas 



') Pogg. Ami. B. 43 sid. 68 och 73. 



