24 PAIJK.ÜLL, OM NÅGRA ZIRKONIUMFÖRENINGAK. 



Formeln fordrar: Funnet: 



Cl = 24.14 % 24.05 % 



Zr = 30.61 » 30.08 » 



O + H 2 O = 45.25 » (För lust) 45:87 » 



S:a 100 % S:a 100 % 



VIII. Zirhönoxykhrid Zr O Cl 2 + 8 H 2 O. 



Då en klorvätesur lösning af zirkonklorid bringas till kri- 

 stallisering, så uppstår med lätthet denna förening i fina, hvita, 

 sidenglänsande prismer. Till analys användes ett väl utprässadt 

 material. 



Formeln fordrar: funnet: 



1. II. III. 



Zr = 28.04 % 28.61 % 28.00 % 28.09 % 



Cl = 22.12 » 21.59 » 21.53 » 



+ H 2 = 49.84 » 49.80 » 50.47 » — 

 Här måste jag omnämna, att jag gjort ett försök att be- 

 stämma Zirkoniums äqvivalentvigt genom analys af denna kri- 

 stalliserade oxyklorid. För detta ändamål beredde jag mig en 

 lösning af zirkonjord i klorvätesyra, ur hvilken lösning jag 8 

 gånger fällde Zr O Cl 2 genom att skiftevis (antingen) försätta 

 med klorväte i öfverskott (eller indroppa i klorvätesyra) och lösa 

 i vatten; på detta sätt ville jag nämligen söka att utröna huru- 

 vida jag slutligen (enligt Svanbergs uppgift) skulle erhålla 

 någon jordart med högre atomvigt än den för zirkonium angifna. 

 Den sist erhållna fällningen, som således borde innehålla den i 

 klorvätesyra svårlösligaste jordarten löstes i vatten, litet klor- 

 väte tillsattes och lösningen fick kristallisera uti exsiccator 

 öfver svafvelsyra. Kristallerna utprässades först för hand, pulve- 

 riserades sedan i agatmortel och utprässades ånyo 1 en stark präss. 

 Dervid uppstod emellertid den svårigheten att prässpapperet en- 

 vist fastnade vid profvet och endast med svårighet kunde af- 

 lägsnas derifrån. Efter lösning i vatten fälldes genom ammo- 

 niak i kokning och zirkoniumhydratet togs på ett filtrum och 

 uttvättades med kokande vatten; ur filtratet fälldes kloren genom 

 silfvernitrat och vägdes såsom klorsilfver. 



